ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2026  	Справа №607/3108/26 Провадження №3/607/1529/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , студента IV курсу ТНТУ, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
01.02.2026 о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці по вул. 15 Квітня, 1Е в м. Тернополі, з хуліганських мотивів, застосував відносно ОСОБА_2 перцевий балончик, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав. Ствердив, що застосував відносно ОСОБА_2 перцевий балончик з метою самозахисту, а тому вважає свою поведінку правомірною.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, тобто особа усвідомлює протиправність своїх дій, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне цього.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №783044 від 05.02.2026, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; електронному рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Полянської В.О. від 02.02.2026, згідно з яким 01.02.2026 надійшло повідомлення про те, що поблизу магазину «АТБ» по вул. 15 Квітня, 1Е в м. Тернополі група осіб забризкала перцевим балончиком двох жінок. Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події виявлено ОСОБА_2 , яка повідомила, що 01.02.2026 ввечері невідома особа чоловічої статі застосувала щодо неї та її сестри ОСОБА_3 перцевий балончик, у зв`язку з чим останніх було доставлено в медичний заклад з хімічними опіками обох очей; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.02.2026, згідно з яким ОСОБА_2 повідомила працівнику поліції про те, що 01.02.2026 близько 23 год. 45 хв. по вул. 15 Квітня, 1Е в м. Тернополі поблизу магазину «АТБ» невідома особа чоловічої статі застосувала відносно неї та її сестри ОСОБА_3 перцевий балончик; письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 02.02.2026.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Доводи ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні дрібного хуліганства та правомірність продемонстрованої ним поведінки за обставин, викладених у протоколі, спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів у даній справі, а тому не свідчать про відсутність у його діях дрібного хуліганства.
При цьому жодних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 01.02.2026 о 23 год. 45 хв. застосував відносно ОСОБА_2 перцевий балончик з метою самозахисту або перебуваючи в стані необхідної оборони, під час розгляду даної справи не встановлено.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 01.02.2026 о 23 год. 45 хв. по вул. 15 Квітня, 1Е в м. Тернополі, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
Будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що посягає на громадський порядок та громадську безпеку, дані про його особу, ступінь вини, майновий стан, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП. 
При цьому для застосування передбачених санкцією ст. 173 КУпАП інших адміністративних стягнень у виді громадських чи виправних робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.
На переконання судді, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі чотирнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 238 (двісті тридцять вісім) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя	І. М. Царук