Справа № 463/1122/26
Провадження № 2-а/463/22/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі: 

головуючого-судді Бобрової Ю.Ю.
за участі секретаря судових засідань Назара Р.М. 
представника позивачки Кузьмича В.В.
представника відповідача Герасимчука Ю.Ю. 
представника третьої особи Мартиневича О.А.
представника третьої особи Боровкова М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьмич Владислав Володимирович до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, треті особи: Львівська регіональна господарська спілка підприємств побутового обслуговування населення «Львівоблсервіс», Львівська обласна рада, Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьмич В.В. звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, треті особи: Львівська регіональна господарська спілка підприємств побутового обслуговування населення «Львівоблсервіс», Львівська обласна рада, Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 30.01.2026 відносно неї як керівника Львівської регіональної господарської спілки підприємств побутового обслуговування населення «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» (далі по тексту – ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС») (посадової особи) провідним інспектором відділу № 4 Львівського міського управління цивільного захисту та превентивної діяльності Головного управління ДСНС України у Львівській області, капітаном служби цивільного захисту Кондратюком М.О. було видано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВС № 000469, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3451 грн.
За змістом постанови серії ВС № 000469 від 30.01.2026, а також протоколів серії ВС № 000472 від 30.01.2026 та серії ВС № 000473 від 30.01.2026 – вони складені щодо ОСОБА_1 як посадової особи – керівника ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС», яка є балансоутримувачем нерухомого майна за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59, а саме нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв.м., які є захисною спорудою цивільного захисту № 48249.
Указує, що відповідно до змісту постанови та протоколів їй інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 175 КУпАП, що, за твердженням органу, виразилось у наступному:
- захисна споруда цивільного захисту за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59 не забезпечена первинними засобами пожежогасіння;
- захисна споруда цивільного захисту не забезпечена евакуаційним освітленням;
- захисна споруда цивільного захисту не обладнана автоматичними системами пожежогасіння та пожежної сигналізації.
Також їй інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 175-3 КУпАП, що, за твердженням органу, виразилось у наступному:
- у споруді фонду захисних споруд цивільного захисту відсутні комунікації, інженерні мережі та спеціальне обладнання систем життєзабезпечення;
- у споруді фонду захисних споруд цивільного захисту відсутні медикаменти відповідно до переліку лікарських засобів та медичних виробів.
Звертає увагу суду, що власником нерухомого майна за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59, а саме нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв.м, є Львівська обласна рада. Водночас ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» є лише балансоутримувачем зазначеного майна, яке було передано їй відповідно до акта приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2023 року на підставі наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 28.12.2023 року №16-М «Про повернення нерухомого майна з балансу КП ЛОР «Нерухомість та майно» на баланс Львівської регіональної господарської спілки підприємств побутового обслуговування населення «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС».
При цьому стверджує, що ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» в особі її керівника Никончук О.М. вживала всіх можливих заходів, спрямованих на забезпечення проведення капітального ремонту нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв.м за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59. Зокрема, ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» неодноразово зверталася до власника майна – Львівської обласної ради з метою виділення коштів для проведення відповідних ремонтних робіт, що підтверджується листами від 21.10.2024 року № 21/10/24-1 та від 18.03.2025 року № 18/03/2025-1.
У зазначених зверненнях ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» повідомляла, що вона є лише балансоутримувачем будівлі за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59, у тому числі нежитлових підвальних приміщень, які є захисною спорудою цивільного захисту № 48249, тоді як власником зазначеного нерухомого майна є Львівська обласна рада.
Відзначає, що джерелом доходів ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» є кошти експлуатаційних внесків власників окремих приміщень будівлі, які фактично використовуються для покриття поточних витрат, пов`язаних із функціонуванням загальнобудинкових інженерних мереж та утриманням приміщень загального користування. Водночас ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» не володіє достатніми фінансовими ресурсами для проведення капітального ремонту підвальних приміщень, а також не має правових підстав для фінансування таких робіт за власний рахунок.
ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» повідомляла власника майна про готовність організувати та забезпечити проведення ремонтно-будівельних робіт щодо капітального ремонту підвальних приміщень (захисної споруди цивільного захисту № 48249) за умови фінансування таких робіт власником майна.
З огляду на вищевикладене, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивна та суб`єктивна сторони.
Так, вона не мала реальної можливості самостійно забезпечити усунення виявлених порушень у захисній споруді цивільного захисту, оскільки ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» є лише балансоутримувачем відповідного майна, тоді як його власником є Львівська обласна рада. Виявлені контролюючим органом недоліки, зокрема відсутність систем пожежогасіння, пожежної сигналізації, інженерних мереж, систем життєзабезпечення та необхідного обладнання, пов`язані із необхідністю проведення капітального ремонту та значних фінансових витрат, що належать до повноважень та обов`язків власника майна.
Покликається на те, що діючи як керівник балансоутримувача, вживала всіх залежних від неї заходів для усунення виявлених порушень, зокрема неодноразово зверталася до власника майна щодо виділення фінансування на проведення необхідних ремонтних робіт. Отже, її бездіяльність як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення відсутня.
Крім того вважає, що відсутня і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка передбачає наявність вини у формі умислу або необережності, з огляду на те, що вона не мала та не має наміру ухилятися від виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та пожежної безпеки, а навпаки вживала заходів щодо приведення захисної споруди у належний стан. Водночас фактична неможливість виконання відповідних вимог була зумовлена відсутністю фінансування та повноважень щодо самостійного проведення капітальних робіт.
За наведених обставини зазначає, що діяла добросовісно, в межах наданих їй повноважень та вживала всіх можливих заходів для забезпечення належного утримання захисної споруди цивільного захисту. Водночас вона не є власником відповідного нерухомого майна, не наділена повноваженнями щодо самостійного та одностороннього проведення капітальних ремонтних робіт, а також об`єктивно не мала можливості усунути виявлені контролюючим органом недоліки без відповідного фінансового забезпечення з боку власника майна.
Отож, у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 175 та 175-3 КУпАП, що свідчить про незаконність та необґрунтованість винесеної постанови, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню судом, а провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності – закриттю.
У зв`язку з вищенаведеним просила суд скасувати постанову серії ВС № 000469 від 30.01.2026 року, видану провідним інспектором відділу № 4 Львівського міського управління цивільного захисту та превентивної діяльності Головного управління ДСНС України у Львівській області, капітаном служби цивільного захисту Кондратюком М.М., відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3451 грн за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 175, 175-3 ч. 2 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – закрити.
Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи
09.02.2026 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Боброву Ю.Ю. (а.с. 16).
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11.02.2026 позовну заяву  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьмич В.В. до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, треті особи: Львівська регіональна господарська спілка підприємств побутового обслуговування населення «Львівоблсервіс», Львівська обласна рада, Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду на 24.02.2026 (а.с. 21). Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі.
24.02.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням представника позивачки (а.с. 26-27) на 11.03.2026.
11.03.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача (а.с. 78-79) на 30.03.2026.
Аргументи учасників справи
Представник відповідача скористався правом на відзив у якому заначила наступне.
У період з 26.01.2026 по 30.01.2026 було проведено обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, а саме сховища № 48249, за наслідками, якого було виявлено ряд порушень вимог законодавства та визнано сховище № 48249 не готовим до використання за призначенням.
Актом обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, а саме сховища № 48249 від 30.01.2026 № 430 підтверджується ряд порушень та визнано сховище № 48249 не готовим до використання за призначенням. Указаний акт підписаний позивачкою без зауважень.
У зв`язку із встановленням факту порушення вимог законодавства щодо пожежної та техногенної безпеки та щодо утримання та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту 30.01.2026 було винесено постанову про накладення на позивачку адміністративного стягнення та протоколи про адміністративне правопорушення серія ВС № 000472 від 30.01.2026 та серія ВС № 000473 від 30.01.2026. Уважає, що представник позивачки просить суд скасувати санкцію покладену на неї, проте рішення, яке обов`язкове для позивачки є чинним та не оскаржувалося.
У протоколах про адміністративне правопорушення серії ВС № 000472 від 30.01.2026 та серії ВС № 000473 від 30.01.2026 у розділі «Пояснення особи щодо якої складено цей протокол, по суті порушення» позивачкою вказано, що ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» немає фінансової можливості забезпечити відповідність захисної споруди № 48249 вимогам протипожежної безпеки та іншим вимогам до захисних споруд, оскільки це вимагає значних фінансових витрат. Уважає, що таким чином позивачка визнає та підтверджує порушення вимог законодавства.
Звертає увагу суду, що релевантна практика Верховного Суду передбачає, що відсутність бюджетних коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від обов`язку виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства.
Заперечуючи доводи представника позивачки про те, що остання вживала всіх можливих заходів, спрямованих на забезпечення проведення капітального ремонту та зверталася до власника майна з метою виділення коштів для проведення відповідних ремонтних робіт, що підтверджується відповідними листами покликається на те, що із листів звернень позивачки, які знаходяться в матеріалах справи слідує, що ОСОБА_1 не зверталася із проханням про виділення коштів, натомість лише направляла листи інформаційного характеру до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. Отже, наявність листів-звернень не є підставою для не застосування щодо позивача штрафних санкцій та не можуть слугувати способом ухилення від відповідальності.
Згідно акта обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 30.01.2026 № 430 сховище № 48249 визнано неготовим до використання за призначення, тоді як у силу вимог ч. 18 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України відповідальність за порушення вимог щодо утримання у готовності до використання за призначенням та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту в мирний час та в особливий період несуть власники, користувачі об`єктів та юридичні особи, на балансі яких вони перебувають, відповідно до закону. Таким чином, доводи представника позивачки, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення вважає хибними.
У письмових поясненнях третя особа – ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» зазначає, що відзив на позовну заяву, поданий Головним управлінням ДСНС України у Львівській області 16.02.2026, не спростовує доводів позовної заяви. Зокрема, у ньому не наведено аргументів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що відповідно до вимог законодавства виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.
Зокрема, позивачка не мала реальної можливості самостійно забезпечити усунення виявлених порушень у захисній споруді цивільного захисту, оскільки ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» як балансоутримувач нерухомого майна за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59 не має достатніх фінансових ресурсів для виконання відповідних робіт.
Водночас власник зазначеного майна – Львівська обласна рада фактично ігнорує покладений на неї обов`язок щодо забезпечення балансоутримувача необхідними фінансовими ресурсами для проведення капітального ремонту нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв. м, що є захисною спорудою цивільного захисту № 48249. За таких обставин відсутні об`єктивні умови для виконання позивачкою вимог припису, що виключає наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Фінансова неспроможність ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» власними силами здійснити капітальний ремонт нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв. м, що є захисною спорудою цивільного захисту № 48249, підтверджується звітом про фінансові результати за 2025 рік, з якого слідує, що ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» у 2024 році отримало чистий прибуток у розмірі 80 200,00 грн, тоді як у 2025 році – лише 1 200,00 грн, що об`єктивно унеможливлює фінансування капітального ремонту зазначеного об`єкта власними коштами.
Додатково акцентує, що доходи ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» формуються виключно як сукупність нарахувань за експлуатаційні послуги споживачам (фізичним та/або юридичним особам), які володіють або орендують приміщення у будівлі за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59 та не передбачають акумулювання коштів, достатніх для проведення капітальних ремонтів.
Так, для проведення капітального ремонту нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв. м, які є захисною спорудою цивільного захисту № 48249, необхідна сума коштів, що орієнтовно становить 15 893 344,00 грн. (зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, підготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія»).
Таким чином, позивачка не мала і не має наміру ухилятися від виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та пожежної безпеки. Навпаки, вона вживала всіх можливих та залежних від неї заходів, спрямованих на приведення захисної споруди цивільного захисту у належний технічний стан.
Водночас фактична неможливість виконання відповідних вимог була зумовлена об`єктивними обставинами, які не залежали від волі позивачки, а саме – відсутністю фінансування та відсутністю повноважень щодо самостійного здійснення капітальних ремонтних робіт, що належать до компетенції власника майна.
За таких умов відсутня вина позивачки як обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, що відповідно до вимог законодавства виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.
Накладення адміністративної відповідальності за умов об`єктивної неможливості виконання вимог припису та за відсутності вини особи суперечить принципам законності, справедливості та індивідуалізації юридичної відповідальності, а також не відповідає завданням адміністративного судочинства щодо захисту прав і законних інтересів особи від протиправних рішень суб`єктів владних повноважень.
У зв`язку з викладеним, ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 та вважає, що оскаржуване рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.
Третя особа – Львівська обласна рада у наданих до суду письмових поясненнях зазначає, що 11.06.2024 комісією у складі представників ВЗНС УЗНС та ЦЗ по Львівській МТГ ГУ ДСНС України у Львівській області, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, а також представника Управління майном спільної власності ОСОБА_2 складено акт від 11.06.2024 щодо оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту.
Відповідно до зазначеного акта, згадана захисна споруда підлягає капітальному ремонту, оскільки не відповідає вимогам ДБН В 2.2.5-97, знаходиться в неробочому стані, має несправні системи життєзабезпечення та захисту від вражаючих чинників. Потребує капітального ремонту та заміни всіх систем життєдіяльності та захисту.
У своїх листах вих. № 21/10/24-1 від 21.10.2024 та № 18.03.2025-1 від 18.03.2025, які додані в якості додатків до позовної заяви, позивачка неодноразово зазначає, що не вбачає правових підстав для проведення капітального ремонту зазначених приміщень (на вул. Чорновола, 59 у м. Львові) за рахунок ЛРГСППОН «Львівоблсервіс», оскільки власником нерухомого майна за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 59 є Львівська обласна рада, що надає позивачці можливість не виконувати приписи законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, передбачених в позовній заяві. Окремо відзначив, що позивачка як балансоутримувач несе обов`язок тільки з утримання майна, рішення про його капітальний ремонт сама приймати не вправі, без згоди власника приміщення. Порушення, встановлені в акті обстеження не були усунені з огляду на відсутність відповідного фінансування зі сторони власника.
Представник відповідача під час судового розгляду заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Окремо звертав увагу суду на те, що позивачкою Акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, а саме сховища № 48249 від 30.01.2026 № 430 не оскаржувався, натомість оскаржується постанова.  ОСОБА_1 не зверталася із проханням про виділення коштів до власника приміщення, натомість лише направляла листи інформаційного характеру до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради. Покликався на релевантну практику Верховного Суду щодо не звільнення відповідача від обов`язку виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства за відсутності бюджетних коштів та належного фінансування.
Представник третьої особи ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» Мартиневич О.А. у судовому засіданні вказав, що у спілки відсутні кошти у розмірі близько 16 000 000 грн, необхідні для проведення капітального ремонту приміщення, що перебуває на утриманні. Вони як балансоутримувач зобов`язані проводити лише поточний ремонт, тоді як капітальний лише за згодою та коштом власника. З огляду на що склад адміністративного правопорушення у діях Никончук О.М. – відсутній.
Представник третьої особи Львівської обласної ради Боровков М.Д. заперечив проти задоволення позову, з підстав, викладених у письмових поясненнях; підтвердив, що споруда підлягає капітальному ремонту, оскільки не відповідає вимогам ДБН В 2.2.5-97, знаходиться в неробочому стані, має несправні системи життєзабезпечення та захисту від вражаючих чинників. Потребує капітального ремонту та заміни всіх систем життєдіяльності та захисту.
Представник третьої особи – Львівської міської ради до зали суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 28.12.2023 на підставі наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 28.12.2023 №16-М «Про повернення нерухомого майна з балансу КП ЛОР «Нерухомість та майно» на баланс Львівської регіональної господарської спілки підприємств побутового обслуговування населення «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» передано нежитлові підвальні приміщення загальною площею 438,7 кв.м за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59 (а.с. 8).
Власником нерухомого майна за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59, а саме нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв.м, є Львівська обласна рада.
У листах від 21.10.2024 № 21/10/24-1 та від 18.03.2025 № 18/03/2025-1 ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» позивачка повідомляла власника майна – Львівську обласну раду, що не вбачає правових підстав для проведення капітального ремонту зазначених приміщень за рахунок балансоутримувача, оскільки не володіє грошовими на такий ремонт (а.с. 9-10).
Із постанови серії ВС № 000469 від 30.01.2026 та протоколів серії ВС № 000472 від 30.01.2026 та серії ВС № 000473 від 30.01.2026 слідує, що ОСОБА_1 як посадова особа – керівник ЛРГСППОН «ЛЬВІ?ВОБЛСЕРВІС», яка є балансоутримувачем нерухомого майна за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59, а саме нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв.м., які є захисною спорудою цивільного захисту № 48249 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 175 КУпАП, а саме: захисна споруда цивільного захисту за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59 не забезпечена первинними засобами пожежогасіння; захисна споруда цивільного захисту не забезпечена евакуаційним освітленням; захисна споруда цивільного захисту не обладнана автоматичними системами пожежогасіння та пожежної сигналізації.
Також їй інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 175-3 КУпАП, а саме: у споруді фонду захисних споруд цивільного захисту відсутні комунікації, інженерні мережі та спеціальне обладнання систем життєзабезпечення; у споруді фонду захисних споруд цивільного захисту відсутні медикаменти відповідно до переліку лікарських засобів та медичних виробів (а.с. 11-15).
11.06.2024 комісією у складі представників ВЗНС УЗНС та ЦЗ по Львівській МТГ ГУ ДСНС України у Львівській області, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, а також представника Управління майном спільної власності Банери В.Я. складено акт від 11.06.2024 щодо оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту.
Відповідно до зазначеного акта, згадана захисна споруда підлягає капітальному ремонту, оскільки не відповідає вимогам ДБН В 2.2.5-97, знаходиться в неробочому стані, має несправні системи життєзабезпечення та захисту від вражаючих чинників. Потребує капітального ремонту та заміни всіх систем життєдіяльності та захисту.
Актом обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, а саме сховища № 48249 від 30.01.2026 № 430 підтверджується, що за наслідками обстеження було виявлено ряд порушень та визнано сховище № 48249 не готовим до використання за призначенням. Порушення слід усунути до 30.03.2026 (а.с. 46-49).
Звітом про фінансові результати за 2025 рік підтверджується, що ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» у 2024 році отримало чистий прибуток у розмірі 80 200,00 грн, тоді як у 2025 році – лише 1 200,00 грн (а.с. 76-77).
Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, представників третіх осіб, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
У частині ч. 1 ст. 2 46 КУпАП визначено порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити дані про суть правопорушення, викладення всіх обставин вчинення правопорушення, що отримані на підставі сукупності досліджених доказів.
Стаття 175 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням. Тоді як частина 2 статті 175-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог щодо утримання та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, що призвело до неготовності їх використання за призначенням відповідно до законодавства.
Так, під час судового розгляду встановлено і не заперечується учасниками судового розгляду, що власником нерухомого майна за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 59, а саме нежитлових підвальних приміщень загальною площею 438,7 кв.м, є Львівська обласна рада, тоді як 28.12.2023 вказані нежитлові підвальних приміщення передані на баланс Львівської регіональної господарської спілки підприємств побутового обслуговування населення «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС», тобто остання є їх балансоутримувачем.
Актом обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, а саме сховища № 48249 від 30.01.2026 № 430 визнано сховище № 48249 не готовим до використання за призначенням. Порушення слід усунути до 30.03.2026 (а.с. 48 зворот-49).
Згадана захисна споруда підлягає капітальному ремонту, оскільки не відповідає вимогам ДБН В 2.2.5-97, знаходиться в неробочому стані, має несправні системи життєзабезпечення та захисту від вражаючих чинників. Потребує капітального ремонту та заміни всіх систем життєдіяльності та захисту, вартістю 15 893 344,00 грн (зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, підготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія»).
Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У листах від 21.10.2024 № 21/10/24-1 та від 18.03.2025 № 18/03/2025-1 ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» позивачка повідомляла власника майна – Львівську обласну раду про те, що захисна споруда потребує капітального ремонту, однак ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» не володіє зазначеними коштами, однак готове проводити вказані ремонтно-будівельні роботи за умови організації фінансування зазначених робіт власником будівлі. 
Таким чином, суд приходить до висновку, позивачка не мала наміру ухилятися від виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та пожежної безпеки. 
Також, вона не мала реальної можливості самостійно забезпечити усунення виявлених порушень у захисній споруді цивільного захисту, оскільки ЛРГСППОН «ЛЬВІВОБЛСЕРВІС» є лише балансоутримувачем відповідного майна, тоді як його власником є Львівська обласна рада. Виявлені контролюючим органом недоліки, зокрема відсутність систем пожежогасіння, пожежної сигналізації, інженерних мереж, систем життєзабезпечення та необхідного обладнання, пов`язані із необхідністю проведення капітального ремонту та значних фінансових витрат, що належать до повноважень та обов`язків власника майна.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
При прийнятті відповідачем оскаржуваної постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не враховано зазначених обставин, що у діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відсутня вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 175 та ч. 2 ст.175-3 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 175 та ст.175-3 КУпАП.
У контексті наведеного необхідно зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинення порушення та вини особи в його вчиненні.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на наведе, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем, за що передбачена відповідальність згідно з ст. 175 та ч. 2 ст.175-3 КУпАП.
Однак, представником відповідача в підтвердження зазначених обґрунтувань не надано доказів, які б спростували заперечення позивача, які передбачені статтею 251 КУпАП та б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення (вини), передбаченого ст. 175 та ч. 2 ст.175-3 КУпАП.
З урахуванням викладеного при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено наявності вини ОСОБА_1 , а відповідно судом факту вчинення нею правопорушень за ст. 175 та ч. 2 ст.175-3 КУпАП з урахуванням, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи (ст.62 Конституції України), не встановлено.
Згідно із статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга №10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга №42095/98).
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України суд,

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кузьмич Владислав Володимирович до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, треті особи: Львіська регіональна господарська спілка підприємств побутового обслуговування населення «Львівоблсервіс», Львівська обласна рада, Львівська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову серії ВС № 000469 від 30.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП, ч. 2 ст. 175-3 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу – скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП, ч. 2 ст. 175-3 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДСНС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 532 грн 48 коп судових витрат на відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДСНС України у Львівській області, код ЄДРПОУ 38627339, адреса: м. Львів, вул. Підвальна, буд. 6.
Треті особи: 
Львівська регіональна господарська спілка підприємств побутового обслуговування населення «Львівоблсервіс», проспект В. Чорновола, 59 м. Львів, код ЄДРПОУ 05454007.
Львівська обласна рада, вул. Винниченка, 18 м. Львів, код ЄДРПОУ 22340506.
Львівська міська рада, пл. Ринок, 1 м. Львів, код ЄДРПОУ 04055896.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя Юлія БОБРОВА