П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/14006/25	

Перша інстанція суддя Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому заявлено вимоги до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:
- визнання протиправною бездіяльність Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) щодо не розгляду її заяви від 12.02.2025 про внесення змін до актового запису №378, внесеного 18.07.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про народження ОСОБА_1 , видачі нового свідоцтва про народження;
- зобов`язання Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис №378, внесений 18.07.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про народження ОСОБА_1 , в частині внесення відомостей про батька, згідно з рішенням Березівського районного суду Одеської області від 28.08.2024, по справі №494/959/24, та видати нове свідоцтво про народження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.02.2025 про внесення змін до актового запису цивільного стану;
- зобов`язано Березівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 про внесення змін до актового запису цивільного стану.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачкою подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги в цій частині.
В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає, що вимоги зобов`язального характеру у даній справі, покладені на відповідача оскаржуваним судовим рішенням, не відповідають ефективному захисту її порушених прав, в контексті ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо належного забезпечення поновлення порушеного права і одержання бажаного результату. На думку скаржниці, при вирішенні справи, суд першої інстанції не встановив обставин щодо законності дій позивачки шляхом подання усіх необхідних документів для внесення змін до актового запису про народження та видачі нового свідоцтва про народження, а також не встановив протиправну бездіяльність відповідача (не внесення змін до актового запису про народження та видачі нового свідоцтва), що свідчить про не вирішення спору по суті та не вжиття заходів для поновлення прав, за захистом яких вона звернувся до суду.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження від 18.07.2006, серії НОМЕР_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у графах «батько» зазначено - ОСОБА_2 , «мати» - ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народження Іллічівським міським управлінням юстиції Одеської області зроблено запис №378. (а.с.16) 
За позицією позивачки, її мати ( ОСОБА_3 , у подальшому ОСОБА_3 ) не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (батько) на момент її народження, а тому запис про батька зроблено за дівочим прізвищем матері.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 28.08.2024, у справі №494/959/24 (набрало законної сили 01.10.2024), зокрема встановлено факт батьківства ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відносно ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). (а.с.19-24)
12.02.2025 позивачка звернулася до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просила, на підставі судового рішення у справі №494/959/24, внести зміни до актового запису про батька та видати нове свідоцтво про народження. (а.с.25)
До вказаної заяви додано наступні документи: копію паспорту № НОМЕР_2 від 05.10.2021; копію картки платника податків від 20.07.2023; копію рішення Березівського районного суду Одеської області від 28.08.2024 у справі №494/959/24; копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 11.03.2022; копію паспорту ОСОБА_5 ; оригінал свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2006 (а.с.27).
Заява від 12.05.2025 з додатками відправлена на поштову адресу відповідача та отримана ним 14.02.2025. (а.с.26).
Позивачка, вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не розгляду її заяви, оскільки відповіді отримано не було, звернулась до суду з даним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з того, що відповідачем, за результатами розгляду заяви позивачки, в порушення вимог, визначених Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793), не складено обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін, що свідчить про допущення з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо належного розгляду заяви позивачки. Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушених прав позивачки, враховуючи дискреційність повноважень відповідача та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів надання останнім відповіді на заяву позивачки, суд першої інстанції вважав необхідним зобов`язати відповідача розглянути заяву позивачки від 12.02.2025 про внесення змін до актового запису цивільного стану, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням та припиненням їхньої дії, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI (надалі - Закон України №2398-VI).
Статтею 2 Закону України №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до ст.3 Закону України №2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. 
Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
Згідно ч.1 ст.6 Закону України №2398-VI, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Статтею 22 Закону України №2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. 
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. 
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. 
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис. 
Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.
Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.
На виконання Закону України №2398-VI наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793) затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії (надалі - Правила).
Так, п.1.1 Правил визначає, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Відповідно до п.2.1 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).
Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п.2.6 Правил).
Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії розглядається у строк, що не перевищує трьох місяців, з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану (п.1.10 Правил).
Відповідно до п.2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
За аналізом наведених положень, можна дійти висновку, що, з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану, зацікавлена особа подає заяву до уповноваженого органу державної реєстрації актів цивільного стану, який повинен скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Разом з тим, у разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка, на підставі судового рішення у справі №494/959/24, яким відносно неї встановлено факт батьківства ОСОБА_5 , звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису №378 від 18.07.2006 про її народження, в частині щодо запису про батька, та видачі нового свідоцтва про народження. 
При цьому, до заяви додано: копію паспорту № НОМЕР_2 від 05.10.2021; копію картки платника податків від 20.07.2023; копію рішення Березівського районного суду Одеської області від 28.08.2024 у справі №494/959/24; копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 11.03.2022; копію паспорту ОСОБА_5 ; оригінал свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2006. 
Таким чином, позивачка в належний спосіб звернулась до відповідача, як до уповноваженого органу державної реєстрації актів цивільного стану, із оформленою заявою про внесення змін до актового запису щодо відомостей про її батька, до якої долучила документи, необхідні для розгляду та вирішення такої заяви по суті, що відповідає вимогам положень Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії.
З урахуванням того, що відповідач, отримавши заяву позивачки 14.02.2025, не склав обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану/відмову у внесенні таких змін, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо допущення останнім протиправної бездіяльності про розгляд заяви позивачки від 12.02.2025. Докази протилежного матеріали справи не містять.
Разом з тим, вирішуючи спір у даній справі в частині обрання способу захисту порушених прав позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не надав відповіді на заяву про внесення змін до актового запису про народження позивачки, тому належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025. 
В свою чергу, доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що вказаний спосіб захисту не є ефективним в розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позаяк не направлений на одержання бажаного результату, шляхом викладення позовних вимог в частині зобов`язальних дій, а саме зобов`язання відповідача внести зміни в актовий запис та видати нове свідоцтво про народження.
Колегія суддів спростовує такі доводи, оскільки допущена відповідачем бездіяльність полягає саме в не розгляді заяви позивачки, за результатами якої саме відповідач має прийняти одне з двох рішень: або задовольнити заяву позивача, або відмовити в її задоволенні. 
Тобто, предметом спору у даній справі є питання щодо дотримання суб`єктом владних повноважень процедури розгляду заяви про внесення змін до актового запису й оцінка правомірності дій/бездіяльності відповідача, а не відновлення в особи особистого немайнового права. 
Відповідно до приписів ст.245 КАС України, суд у разі задоволення позову може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, і в такому випадку суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти на користь позивача конкретне рішення, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Разом з тим, приписами Закону України №2398-VI, саме на відповідача покладені обов`язки надати оцінку обґрунтованості та доведеності заяви про внесення змін до акту цивільного стану, а тому суд не вправі втручатися в такі повноваження, здійснюючи замість відповідача розгляді заяви по суті.
При цьому, слід врахувати, що відповідач жодним чином не виклав свою позицію щодо обґрунтованості заяви позивачки від 12.02.2025.
Крім того, як зазначалось вище, відповідно до ст.22 Закону України №2398-VI в судовому порядку може бути оскаржена відмова внесенні змін до актового запису цивільного стану.
Тобто, адміністративний суд може надати оцінку обґрунтованості та доведеності заяви про внесення змін до актового запису цивільного стану в тому випадку, якщо попереднього таку оцінку надав уповноважений на те орган державної реєстрації актів цивільного стану і прийняв рішення про відмову у задоволенні такої заяви, і така відмова була оскаржена в судовому порядку.
Натомість, якщо ж уповноважений орган державної реєстрації актів цивільного стану не виконав вимоги Закону України №2398-VI і не розглянув по суті заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, не прийняв за такою заявою жодного з можливих рішень рішення, то в такій ситуації суд має право лише зобов`язати такий орган виконати вимоги Закону, тобто зобов`язати розглянути таку заяву по суті.
В контексті цього, слід врахувати, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд, за правилами адміністративного судочинства, вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду в таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 у справі №822/1064/17, від 16.02.2023 у справі №420/11422/21.
На підставі зазначеного, у сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність саме щодо розгляду заяви позивачки від 12.02.2025, тому належним способом захисту порушених прав, окрім визнання такої бездіяльності протиправною, має бути зобов`язання відповідача розглянути зазначену заяву від 12.02.2025.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог порушень матеріального і процесуального права не допущено, а наведені в скарзі відповідача доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук