Справа № 203/538/26
Провадження № 3/0203/262/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

07 квітня 2026 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,- 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 08.01.2026 о 07.45 годині в м.Дніпрі, на нерегульованому перехресті пр.О.Поля та вул.Ульянова, керуючи автомобілем Ауді номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю Джип номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою, та скоїла з ним зіткнення, після чого автомобіль Ауді продовжив некерований рух ліворуч і скоїв наїзд на світлофорний стовп. В результаті ДТП зазначеним транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що 08.01.2026 о 07.45 годині в м.Дніпрі, керуючи автомобілем Ауді, рухаючись другорядною дорогою по вул.Ульянова від вул.Херсонська, під`їхала до перехрестя з пр.О.Поля на невеликій швидкості, на розділовому бульварі побачила автомобіль Ауді, який рухався по головній дорозі праворуч від неї, по середній смузі. Вважаючи, що встигне проїхати, оскільки ОСОБА_3 був далеко, продовжила рух, після чого сталось зіткнення. Вважала, що в ДТП також винний ОСОБА_2 , саме Джип вдарив її автомобіль. Зазначила, що ті пошкодження, які були на Джипі, не могли утворитись внаслідок ДТП та припустила, що Джип ще до ДТП мав пошкодження. Вказала, що стовп пошкоджено не було, в неї було лише в незначній мірі пошкоджено передній номерний знак, схема відповідає дійсності. Оглядовість обмежена не була, пояснення підписала, не читаючи, оскільки дуже хвилювалась. Свою вину в тому, що не пропустила автомобіль, який рухався по головній дорозі, визнає. Не визнає тільки факт пошкодження стовпа, протокол тільки в цій частині не відповідає дійсності. Просила суд не позбавляти її права керування транспортними засобами.
ОСОБА_2 , якого відповідно до ст.272 КУпАП повідомлено про обов`язок надати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання, в судовому засідання пояснив, що 08.01.2026 року приблизно о 07.45 годині, керуючи транспортним засобом Jeep Patriot номерний знак НОМЕР_2 , рухався по пр.Олександра Поля від вул.В.Антоновича в напрямку вул.М.Драгоманова з увімкненими протитуманними фарами та габаритними вогнями. На перехресті вул.Ульянова та пр.О.Поля, на якому не працювали світлофори, перед яким знизив швидкість, рухаючись в середній смузі по головній дорозі приблизно зі швидкістю 35 км/год, несподівано відчув удар з лівого боку та побачив, що зіткнувся з автомобілем Ауді, який від удару з`їхав на бордюр. Водійка цього автомобіля потім питала чи були в нього увімкнені фари, оскільки вона його не помітила, після чого вибачалась, зазначала, що не має страховки. Зазначив, що Ауді перед зіткненням не бачив, гальмування не застосовував, дорога була порожньою, оглядовість була необмеженою, як в його напрямку руху, так і в напрямку руху автомобіля Ауді. 
Потерпіла ОСОБА_4 , яка також надала пояснення як свідок, пояснила, що автомобіль, який належить їй на праві власності, до ДТП будь-яких механічних пошкоджень не мав. Після ДТП прибула на місце події, ОСОБА_1 визнавала вину у вчиненні правопорушення, працівники поліції зачитували пояснення, ОСОБА_1 зі всім погодилась, зазначала, що не замітила автомобіль, вибачалась, вказувала, що не має можливості відкшодувати шкоду, також не має страховки .Чоловік їй пояснював, що не бачив ОСОБА_3 , коли під`їжджав до перехрестя, удар для нього був несподіваним.
Представник потерпілої – адвокат Константинов Р.Д. в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.16.11 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є доведеною, а оцінка дій водія ОСОБА_2 не є предметом розгляду справи.
Захисник Філіповський В.В. вважав, що матеріалами справи вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є недоведеною. Вважав, що характер механічних пошкоджень свідчать про те, що саме Джип ударив Ауді, а не навпаки, що підтверджує порушення водієм ОСОБА_2 п.12.3 ПДР. Посилався на суперечливість доказів з приводу механізму ДТП, швидкості руху транспортних засобів, у зв`язку з чим двічі заявляв клопотання про призначення комплексної автотехнічної, фототехнічної і відеотехнічної експертизи, в задоволенні яких постановами від 17.03.2026 року та 03.04.2026 року було відмовлено. Також захисником подавалось письмове клопотання про виклик в судове засідання інспектора поліції ОСОБА_5 , яке було уточнене в судовому засіданні 03.04.2026 року та обґрунтоване тим, що вказаний свідок може пояснити суду, з яких підстав він виходив, коли встановлював наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 і настанням ДТП. Вказане клопотання було залишено судом без задоволення, оскільки згідно зі ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладено на поліцію, але сам протокол не є беззаперечним доказом вини, суд самостійно оцінює зібрані докази (схему ДТП, відеозаписи, пояснення учасників) та суб`єктивні висновки інспектора поліції, роль якого обмежена лише документуванням обставин, не мають переваги над іншими доказами. 
Щодо заяви захисника від 07.04.2026 року вх.№ 11351 про перенесення розгляду справи, призначеної на 07.04.2026 року на 16.30 годину, у зв`язку з перебуванням захисника на лікарняному, суд зазначає, що вказана заява адресована судді Качаленко Г.В. у зв`язку з розгляду заяви про відвід. При цьому документів на підтвердження поважності причини неявки суду не надано. Фотокопію довідки № 178, яку надано ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги, оскільки вона не засвідчена належним чином та датована 08.04.2026 року, хоча надавалась в судовому засіданні 07.04.2026 року. крім того, слід зазначити, що захисник Філіповський В.В. у період хвороби, як ним зазначалось в заяві від 02.04.2026 вх. 10917, вх.№10918, приймав участь в судовому засіданні Дніпровського апеляційного суду 02.04.2026 року, Центрального районного суду міста Дніпра 03.04.2026 року в режимі відеоконференції та чому він не мав можливості дистанційної участі в судовому засіданні 07.04.2026 року в своїй заяві про відкладення розгляду справи не зазначив. 
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника не є обов`язковою.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Не заперечуючи право захисника приймати участь у розгляді справи, суд одночасно констатує наявність у суду обов`язку забезпечити розгляд справи протягом розумного строку.
Подальше відкладення розгляду справи, на переконання суду, призведе до непропорційного порушення розумних строків розгляду справи.
Крім того, суд враховує, що всі учасники ДТП вже були допитані, допитана також потерпіла, досліджені матеріали справи та докази, надані учасниками справи, всі заявлені стороною захисту клопотання вирішені, 03.04.2026 року захисник детально обґрунтував свої заперечення на протокол, виклав свою версії подій, тим самим виклав правову позицію сторони захисту по справі. При цьому двічі подавав заяви про відвід судді Черваньової Ю.М., які відповідно до постанов судді Качаленко Г.В., яка розглядали такі заяви, були обґрунтовані лише незгодою з прийнятими рішеннями.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала право на правову допомогу захисника (адвоката). Сторона захисту реалізувала право висловити свою правову позицію по суті справи. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що конституційні засади судочинства, а саме забезпечення права на захист та змагальність сторін, під час розгляду даної справи забезпечені судом та реалізовані стороною захисту (п. 3, 5 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Доводи захисника відносно того, що він зацікавлений в тому, щоб судове засідання відбулось за його участі, за викладених вище обставин суд не може визнати поважною причиною для відкладення розгляду справи та розцінює заяву захисника про відкладення судового засідання, коли судовий розгляд фактично завершено, такою, що спрямована на штучне затягування розгляду справи. При цьому, слід зазначити, що право на захист не є абсолютним і може підлягати обмеженням, якщо вони переслідують легітимну мету, є пропорційними та не нівелюють саму суть права. Обмеження необхідні для запобігання зловживанню правами, забезпечення ефективного правосуддя та юридичної визначеності. 
За таких обставин суд відхиляє клопотання захисника Філіповського В.В. про відкладення судового засідання та розглядає справу, яка вже знаходиться на стадії дебатів. 
Вислухавши учасників справи, дослідивши адміністративний матеріал, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №561667 від 08.01.2026 року ОСОБА_1 08.01.2026 о 07.45 годині в м.Дніпрі, на нерегульованому перехресті пр.О.Поля та вул.Ульянова, керуючи автомобілем Ауді номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», не надала дорогу автомобілю Джип номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою, та скоїла з ним зіткнення, після чого автомобіль Ауді продовжив некерований рух ліворуч і скоїв наїзд на світлофорний стовп. В результаті ДТП зазначеним транспортним засобам спричинено механічні пошкодження, а також пошкоджено стовб.
Пункт 16.11. ПДР регламентує, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Зі схеми місця ДТП вбачається, що зіткнення сталось на перехресті вул.Ульянова та пр.О.Поля. Автомобіль Джип рухався по головній дорозі в середній смузі, Ауді- по другорядній, ближче до правого краю дороги. На момент ДТП, як підтвердили учасники ДТП, світлофорні об`єкти не працювали, тому перехрестя було нерегульованим. Місце зіткнення знаходиться на перехресті, в середній смузі в напрямку руху для водія ОСОБА_2 . 
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , наданих і в судовому засіданні, і на стадії складання адміністративного матеріалу, схеми місця ДТП, відеозапису з місця події, фотознімків, які містяться на диску, наданому представником потерпілої, ОСОБА_1 порушила п.16.11 ПДР, внаслідок чого транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.
Суперечності в поясненнях ОСОБА_1 , яка в письмових поясненнях зазначала, що не бачила автомобіль Ауді, а в суді повідомила про те, що бачила його далеко та сподівалась, що встигне прохати, не є суттєвими, не змінюють загальної картини події та не впливають на встановлення фактичних обставин справи.
При цьому факт пошкодження стовпа, на який відкинило автомобіль ОСОБА_1 після зіткнення з автомобілем Ауді, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ані схема ДТП, а ні пояснення учасників ДТП не містять таких даних, тому виключається з фактичних обставин справи.
Щодо версії ОСОБА_1 стосовно наявності на автомобілі Ауді пошкоджень до моменту ДТП суд зазначає, що вона не була доведена в судовому засіданні, а фотографії, надані на підтвердження цієї обставини, суд не може визнати допустимими та достовірними, оскільки немає відомостей про законність їх отримання від «Следака Шлыкова», також вони не містять інформації про дату та спосіб їх виготовлення, з них неможливо встановити наявність пошкоджень.
Доводи захисника про те, що розташування уламків після ДТП відповідно до відеозапису та фотознімків свідчить про те, що місце зіткнення не відповідає тому, яке було зазначено в схемі місця ДТП, оскільки уламки розташовуються саме там, де зіткнулись автомобілі, не є слушними, оскільки можуть існувати й інші фактори, які впливають на їх зміщення, наприклад, після контакту вони можуть розлетітись від фактичної точки зіткнення по інерції, можуть бути відкинуті колесами інших машин, що проїжджали повз. Крім того, схема місця ДТП була підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та в судовому засіданні правильність фіксації місця зіткнення на схемі ДТП нею не оспорювалася та не спростовувалася. 
Також не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що локалізація та характер механічних пошкоджень транспортних засобів підтверджують те, що саме автомобіль Джип ударив Ауді, що виключає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки те, хто кого вдарив, хоча і має значення, але визначальним є не сам факт удару, а те, хто порушив Правила дорожнього руху, що призвело до аварії.
Посилання сторони захисту на те, що саме дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, відхиляються судом, оскільки відповідність дій іншого учасника ДТП вимогам ПДР та вирішення питання чи є в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не є предметом розгляду у даній справі та суддя не вправі вийти за межі, визначені протоколом про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , яка порушила п.16.11 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є склад адміністративного правопорушення. передбаченого ст.124 КУпАП.
При визначенні виду і розміру стягнення суд враховує відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за інші правопорушення, характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка має на сина з інвалідність 3 групи, батька похилого віку, ступінь її вини та з метою виховання правопорушника, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами вважає необхідним накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.124, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя – 
ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Повний текст постанови складено та оголошено 10 квітня 2026 року о 16.40 годині.
Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра. 

Суддя Ю.М. Черваньова