30.03.26 363/477/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді    Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря    Дрозд В.С.,
представника позивача Пономаренко Ю.В.,
представника відповідача Лещенка Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №1924 від 01.09.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пономаренко Ю.В., звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №1924 від 01.09.2025 року. Вказаний позов обґрунтовано тим, що 01.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №1924, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації, а саме о 14 год. 00 хв. 26.06.2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №3956755 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «Укрпошта» та протягом трьох днів не повідомив поважності причин неприбуття. Відтак, враховуючи, що за відміткою працівників Укрпошти позивач був відсутній за своїм місцем проживання, він вважається таким, що був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не виконав покладений на нього обов`язок. З огляду на встановлені обставини, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Однак, вказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки з його боку не було факту не оновлення даних, та про існування повістки №3956755 йому не було відомо. Крім того, в постанові відсутні будь-які докази її існування та підтвердження того, що вона була направлена позивачу засобами поштового зв`язку за його зареєстрованим місцем проживання. Також, ОСОБА_1 зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була розглянута за його відсутності, про розгляд справи він не був повідомлений, та взагалі не знав, що у відповідача є намір притягнути його до адміністративної відповідальності, а отже не було забезпечено можливості скористатись правом на правову допомогу адвоката, ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а також підготуватись до розгляду справи, заявити свої клопотання, заперечення та надати докази під час розгляду адміністративної справи. Окрім того, останній зазначив, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити які саме персональні дані він не оновив, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі відповідача не має доступу (не є держателем). Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову №1924 від 01.09.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити, та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати за подачу позовної заяви у розмірі 532 грн. 48 коп.
27.01.2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №1924 від 01.09.2025 року та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
04.02.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Лещенка Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені позову ОСОБА_1 просив відмовити. В обґрунтування зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 була дотримана процедура направлення повістки позивачу та його належне оповіщення, що стало наслідком складання на нього постанови про накладення адміністративного стягнення та притягнення його до відповідальності відповідно до чинного законодавства. Так, через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано та надіслано повістку №3956755 від 16.06.2025 року на ім`я ОСОБА_1 про необхідність прибути о 14 год. 26.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Вказану повістку було сформовано 16.06.2025 року та направлено на адресу позивача: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом 0610261026468. Відповідно до довідки форми №20 про причини повернення/досилання вказана повістка, яку не забрав ОСОБА_1 , була повернута в зворотному напрямку, причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Дата повернення «07.07.2025 року» відображена на поштовому штемпелі. Отже, вказана повістка згідно п.п. 2 п. 41 Постанови КМ України № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації» свідчить про належне оповіщення ОСОБА_1 про необхідність йому прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Окрім того, враховуючи факт вказаного адміністративного правопорушення відповідачем 22.08.2025 року рекомендованим листом 0730100156715, позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 01.09.2025 року, та згідно трекінгу «Укрпошти» 25.08.2025 року відбулась невдала спроба вручення повідомлення та 08.09.2025 року воно було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тобто, фактично позивачем було проігноровано вручення повістки та він від неї відмовився. Позивачу також надіслана постанова від 01.09.2025 року згідно рекомендаційного листа 0730100254245, однак остання також не була отримана позивачем та проігнорована, та згідно довідки форми №20 від 27.09.2025 року вказане повідомлення повернулось, причина повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто, позивач ігнорує та не отримує жодних повідомлень районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про невиконання військовозобов`язаним своїх обов`язків. З огляду на викладене представник відповідача зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ухвалена у межах компетенції начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинах справи та з дотриманням вимог діючого на час вчинення правопорушення законодавства.
12.02.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого остання зазначила, що доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву є безпідставними та такими що не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем було долучено копію поштового конверту з трекінгом поштового відправлення 0610261026468, в якому містилась повістка № НОМЕР_1 з датою виклику ОСОБА_1 на 26.06.2025 року о 14 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому на копії поштового конверту міститься довідка за формою 20 з особистим підписом працівника поштового зв`язку та печатка Укрпошти з датою «07.07.2025 року». З наведеного вбачається, що позивач не був належним чином повідомлений про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки повістка доставлена до поштового відділення позивача з пропуском дати, на яку він викликався (26.06.2025 року). Окрім того, представник позивача зазначила, що згідно з наданим електронним військово-обліковим документом з мобільного за стосунку « ІНФОРМАЦІЯ_4 +», позивач є військовослужбовцем, а отже проходить військову службу, та відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу. Враховуючи наведене, представник позивача вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №1924 від 01.09.2025 року, що складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник позивача адвокат Пономаренко Ю.В., яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала у повному обсязі надавши аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Позовні вимоги просила задовольнити. 
Представник відповідача у судовому засіданні щодо позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, надавши аналогічні пояснення викладеним у відзиві на позовну заяву, та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити. 
Суд, заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України – місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що 01.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 було винесено постанову №1924, відповідно до якої ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації, а саме о 14 год. 00 хв. 26.06.2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №3956755 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «Укрпошта» та протягом трьох днів не повідомив поважності причин неприбуття. Відтак, враховуючи, що за відміткою працівників Укрпошти ОСОБА_1 був відсутній за своїм місцем проживання, він вважається таким, що був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не виконав покладений на нього обов`язок. З огляду на встановлені обставини, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Постановою від 20.10.2025 року старшим державними виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко К.І. відкрито виконавче провадження №79394510 про стягнення з позивача штрафу у розмірі 34 000 грн. на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1924 від 01.09.2025 року.
Не погоджуючись із постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 Прибори М. №1924 від 01.09.2025 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом. 
З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 5 ч. 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.
Отже, станом на момент прийняття спірної постанови діяв особливий період.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу сьомого частини третьої якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
З аналізу зазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Отже, за змістом зазначених положень ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за неприбуття особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місце та строк, зазначені в отриманих ними документах, зокрема, повістці.
Відтак, для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 визначає також процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.
Відповідно до пункту 30 Порядку №560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.
Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток.
Так, представник позивача зазначила, що повістка №3956755 була направлена позивачу безпідставно, оскільки ОСОБА_1 вчасно оновив свої облікові дані, та неодноразово був у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою їх уточнення. У зв`язку з цим, на її думку, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, а також з наданих позивачем документів відносно себе безпосередньо до ТЦК та СП. Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що на момент формування ОСОБА_1 повістки №3956755 позивач дійсно оновив свої облікові дані, а відтак у суду відсутні відомості на підставі яких можна вважати, що вказана повістка була сформована безпідставно. 
З наявної в матеріалах справи копії повістки вбачається, що вона сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить реєстраційний номер, та 16.06.2025 року підписана кваліфікованим електронним підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській області ОСОБА_2 , що відповідає вимогам пункту 30 Порядку № 560, чинного на дату її формування, а отже, оформлена відповідно до передбаченої законодавством процедури. Відповідно до змісту повістки №3956755 ОСОБА_1 необхідно з`явитися 26.06.2025 року о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних.
Згідно з пунктом 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Як вбачається з опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №0610261026468, повістка №3956755 була направлена на ім`я ОСОБА_1 16.06.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до копії конверта, в якому направлялась вказана повістка та на якому наявна довідка Ф.20 про причини повернення/досилання, вказане поштове відправлення, адресоване ОСОБА_1 , було повернуто відправнику 07.07.2025 року, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Враховуючи, що відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджених Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 07.07.2025 року, тобто після настання дати на яку позивачу необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відтак, встановлені у справі обставини свідчать про допущення процедурних порушень під час здійснення виклику позивача до територіального центру комплектування, а саме - позивач не був належним чином повідомлений про необхідність явки. Як убачається з поштових документів, повістка була повернута відправнику вже після дати, на яку позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що унеможливлює визнання оповіщення своєчасним та належним.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. прийнято без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не суперечить приписам ст. 258 КУпАП, за умови якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику.
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
За змістом пункту 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих статтею 268 КУпАП прав, зокрема, на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання пояснень та доказів, заявлення клопотань, здійснення захисту.
Водночас, із аналізу зазначених норм випливає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, допускається лише за умови своєчасного повідомлення її про дату, час і місце розгляду справи.
В матеріалах справи наявна копія повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підписом начальника адміністративного відділення Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Заріцького С. про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 , повідомляють, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відбудеться о 09 год. 30 хв. 01.09.2025 року.
В той же час суд звертає увагу, що вказане повідомлення не містить відомостей про адресу, за якою воно було направлено. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів фактичного направлення такого повідомлення. Наявний в матеріалах справи поштовий конверт із номером відправки 0730100156715, сам по собі не дає можливості встановити, що саме цим конвертом було надіслано відповідне повідомлення.
Відтак, матеріали справи не містять належних доказів, що позивач взагалі викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.
За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що постанову від 01.09.2025 року №1924 винесено з порушеннями вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП, оскільки розгляд справи проведено за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, наслідком чого є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати правову допомогу.
Окрім того, представник позивача зазначила, що згідно з наданим електронним військово-обліковим документом з мобільного за стосунку « ІНФОРМАЦІЯ_4 +», відповідно до якого дата уточнення даних вказано 16.01.2026 року, позивач є військовослужбовцем, а отже проходить військову службу, та відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
В той же час, суд звертає увагу, що представником позивача на підтвердження вказаних обставин надано виключно електронний військово-обліковий документ з мобільного застосунку «Резерв+», сформованого 16.01.2026 року, з якого зокрема вбачається: категорія обліку – не військовозобов`язаний; підстава зняття/виключення: військовослужбовці; номер в реєстрі Оберіг: 190520211362880400005; ВОС 100915; постанова ВЛК: придатний до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони; дата ВЛК: 07.10.2025 року; дата уточнення даних: 16.01.2026 року. Водночас із вказаних документів не можливо встановити, що з 16.01.2026 року та по теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу, будь-яких інших доказів суду надано не було.
З огляду на викладене, та враховуючи, що позивач не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_1 , та за відсутності відомостей про його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 порушень, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача, відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 532 грн. 48 коп., який сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 139, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №1924 від 01.09.2025 року – задовольнити.
Скасувати постанову №1924 від 01.09.2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП – закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 532 грн. 48 коп.
Повний текст рішення суду складений 02 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ). 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя            І.Ю. Котлярова