Справа №479/597/24
Провадження №1-кп/479/24/26
В И Р О К 
і м е н е м У к р а ї н и
17 березня 2026 року смтКриве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді  ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №12024153290000022 від 10 квітня 2024 року, по обвинуваченню  ОСОБА_3 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любашівка Одеської області, фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

09 листопада 2023 року на виконання Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших формувань, громадянина України ОСОБА_3 призвано на військову службу по мобілізації та того ж дня направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 листопада 2023 року №325 ОСОБА_3 прийнято на військову службу, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, та призначено на посаду курсанта, поставлено на всі види забезпечення, та визнано таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17 грудня 2023 року №353 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, та призначено на посаду водія, поставлено на всі види забезпечення, та визнано таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 22 грудня 2023 року №362 ОСОБА_3 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відтак, з 09 листопада 2023 року, тобто з моменту відправлення до військової частини НОМЕР_4 , останній набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Таким чином, на момент вчинення кримінального проступку, ОСОБА_3 мав статус військовослужбовця по мобілізації. Так, 09 квітня 2024 року близько 15.00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які є співмешканцями, перебували на подвір`ї домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між останніми на грунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на подвір`ї вищезазначеного домогосподарства підійшов до ОСОБА_7 та знаходився в положенні стоячи один навпроти одного, умисно кулаком правої руки наніс один удар в область обличчя ОСОБА_6 .. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової оболонки верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_7 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. претензій матеріально та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, просила призначити покарання не пов`язане із позбавлення волі.
Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченої.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого  ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, та кваліфікує його діїза ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
При призначенні обвинуваченій покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.
Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не одружений.
Судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому – вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.
Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, тяжкості скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості, обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що за положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку повинно бути призначено покарання в межах санкціях ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Речові докази відсутні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися. 
Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн..
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до  Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: