ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3121/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
суддів: Діброви Г.І.
Принцевської Н.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради 
на рішення Господарського суду Одеської області
від 23 вересня 2025 року (повний текст складено 26.09.2025)
у справі № 916/3121/25
за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта»
до Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради 
про стягнення заборгованості у розмірі 101119,31 грн., -

суддя суду першої інстанції: Петров В.С.
місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області, -
В С Т А Н О В И В:

У серпні Акціонерне товариство «Укрпошта» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради про стягнення заборгованості у розмірі 101119,31 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов Договору № 192 про надання послуг з виплати доставки грошових допомог від 10.02.2022, а саме у відповідності до Актів звіряння розрахунків з виплати пенсій, соціальних допомог, утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством «Укрпошта», а саме:
- за Актом звірки розрахунків з виплати пенсій, грошової допомоги за травень 2022 року, станом на 2024 у сумі 61 112,02 грн.;
- за Актом звірки розрахунків з виплати пенсій, грошової допомоги за червень 2022 року, станом на 2024 у сумі 39997,29 грн.;
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.,09.2025 у справі № 916/3121/25 (суддя Петров В.С.) позов Акціонерного товариства «Укрпошта» до Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради про стягнення заборгованості у розмірі 101119,31 грн. задоволений. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» заборгованість у сумі 101119/сто одна тисяча сто дев`ятнадцять/грн. 31 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі у сумі 1211/одна тисяча двісті одинадцять/грн. 20 коп. Повернуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» 50 відсотків судового збору у розмірі 1211/одна тисяча двісті одинадцять/грн. 20 коп., сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 7543949 від 31.07.2025 р. на суму 2422,40 грн. У задоволенні заяви Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради про відстрочення виконання рішення суду відмовлено
Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджені наступні обставини:
- наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт того, що несплатою позивачу у повному обсязі вартості наданих послуг в межах Договору №192 від 10.02.2022, відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за вказаним Договором та порушив положення ст.525 Цивільного кодексу України;
- наявними в матеріалах справи акти звірення розрахунків з виплат пенсій, грошової допомоги станом на 2024 за червень 2022 вбачається, що заборгованість зі сплати поштового збору уповноваженого органу - Управляння праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради становить 39997,29 грн.;
- з акту звірення розрахунків з виплат пенсій, грошової допомоги станом на 2024 за червень 2022, заборгованість зі сплати поштового збору уповноваженого органу - Управляння праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради становить 61122,02 грн. Вказані акти за червень 2022 року підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток сторін договору;
- місцевим господарським судом відмовлено у клопотанні Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради про відстрочку виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи баланс інтересів сторін, а також беручи до уваги обґрунтовані заперечення позивача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, але водночас відповідачем не подано суду жодних належних доказів на підтвердження викладених у його заяві обставин, суд дійшов висновку, що не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 13.10.2025 Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі 916/3121/25 в частині відмови відстрочення виконання рішення суду та прийняти в цій частині нове рішення про відстрочення виплати заборгованості Управлінням праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради за договором від 10 лютого 2022 року № 192 на один рік до виділення у наступному бюджетному році додаткового фінансового ресурсу для оплати послуг з доставки та виплати державних допомог, пільг та субсидій (поштовий збір) за 2022 рік.
Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що за Договором, на відповідача не може бути перекладено відповідальність щодо компенсації штрафних санкцій за порушення правил сплати грошового зобов`язання.
Так, апелянт посилається на те, що Акціонерне товариство «Укрпошта» своїми діями порушила пункт 5.5 умов Договору від 10.02.2022 № 192, а саме після завершення виплатного періоду, з лютого-червень 2022, позивач повинен був щомісячно здійснити формування Зведених звітів про виплату грошової допомоги, після чого були б сформовані акти звіряння для проведення оплати. Станом на 31.12.2022, акти звіряння також не були підписані та сформовані, що унеможливило управлінню зареєструвати в Державній казначейській службі України кредиторську заборгованість. На 2024 дані бюджетні призначення кошторисами не були передбачені. 
Крім того, апелянт зазначає, що на підставі п.5.1 Договору, Управляння за період з лютого – червень 2022 перерахувало грошову допомогу Акціонерному товариству «Укрпошта» в повному обсязі. Також, у разі своєчасного формування позивачем зведених звітів про виплату грошової допомоги за спірний період, можна б було уникнути даної заборгованості. 
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 13.10.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Одеської області матеріалів справи №916/3121/25 до суду апеляційної інстанції.
22.10.2025 матеріали справи №916/3121/25 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради на рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3121/25. Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
04.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради надійшло клопотання, в якому останній просить дозволити прийняти участь у судовому засіданні представнику Управління – Грушевенко Наталії Федорівні для надання усних пояснень по зазначеній справі у приміщенні суду.
10.11.2025 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду У задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради про розгляд справи №916/3121/25 з викликом сторін – відмовлено.
10.11.2025 від Акціонерного товариства «Укрпошта» надійшов відзив на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні, відповідно до якого просив у задоволенні апеляційної скарги останнього на рішення господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі № 916/3121/13 – відмовити.
Так, у відзиві представником позивача зазначено, що відповідач у 2025 році мав можливість і обов`язок закласти у проект бюджетні видатки, необхідні для погашення спірної заборгованості, так як Акти звіряння підписані ще у 2024, а тому відкладання на рік виконання рішення суду є надмірним строком.
12.11.2025 ввід представника відповідача надійшло клопотання про залучення доказів, а саме роз`яснення від 23.10.2025 № 13212/0/2-25/26 Міністерства Соціальної політики сім`ї та єдності України.
У роз`ясненні Міністерство Соціальної політики сім`ї та єдності України зазначило, що на сьогодні відсутній правовий механізм погашення у 2025 заборгованості, яка утворилась ще у 2022. 
Колегія суддів розглянула подане Управлінням праці та соціального захисту населення Центральної районної у м. Херсоні ради клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи та дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.
При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що представником відповідача не наведено жодних належних та обґрунтованих причин, які б свідчили про неможливість подання зазначених доказів до суду першої інстанції до моменту ухвалення оскаржуваного рішення.
У поданому клопотанні відповідачем не зазначено, коли саме були отримані відповідні докази, з яких причин вони не могли бути подані раніше, а також не підтверджено існування об`єктивних обставин, що перешкоджали їх своєчасному поданню під час розгляду справи судом першої інстанції.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Разом з цим Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
З огляду на зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану – постійні тривали повітряні тривоги, відключення електропостачання та інші чинники тощо; приймаючи до уваги навантаження суду, перебування членів апеляційної колегії у відпустках, відрядженнях та лікарняних, принцип незмінності складу суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
10 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Укрпошта» як виконавцем та Управлінням праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, правонаступником якого є Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м. Херсоні ради, як замовником було укладено Договір № 192 про надання послуг з виплати та доставки грошових допомог.
За умовами п. 2.1 договору виконавець зобов`язався протягом строку його дії надавати замовнику послуги за кодом ДК 021:2015 – 64110000-0 «Поштові послуги», а саме послуги з доставки та виплати державних грошових допомог відповідно до переліку виплат (КПКВК), визначеного у додатку № 6 «Специфікація». Такі виплати здійснюються за рахунок бюджетних коштів на підставі відомостей на виплату грошової допомоги та разових доручень. У свою чергу замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.
Відповідно до п. 3.1 договору виконавець надає послуги, у тому числі послуги з пересилання внутрішнього поштового переказу, які мають відповідати вимогам чинного законодавства.
Пунктом 4.1 договору встановлено, що загальна вартість договору становить 267 042,01 грн без ПДВ, оскільки зазначені послуги звільняються від оподаткування податком на додану вартість на підставі п. 197.1.4 ст. 197 Податкового кодексу України.
Разом з тим, згідно з п. 4.2 договору, обсяг закупівлі послуг та загальна ціна договору можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування видатків замовника, про що останній зобов`язаний письмово повідомити виконавця.
Положеннями п. 5.1 договору передбачено, що кошти для виплати грошової допомоги мають бути перераховані замовником на поточний рахунок виконавця, зазначений у додатку № 6, не пізніше ніж за два дні до початку виплатного періоду. У разі подання додаткових відомостей або здійснення виплат за разовими дорученнями, перерахування має бути здійснене не пізніше ніж за два робочі дні до дати, зазначеної у відповідних виплатних документах. При цьому у платіжному дорученні в реквізиті «Призначення платежу» замовник повинен зазначити нормативно-правовий акт, вид допомоги та виплатний період.
За змістом п. 5.2 договору оплата вартості послуг здійснюється замовником за чинними тарифами, затвердженими Кабінетом Міністрів України та чинними на момент надання послуг, не пізніше 10 числа місяця, що настає після звітного. Підставою для оплати є підписані сторонами акти звірення розрахунків. У призначенні платежу замовник повинен зазначити: «Перерахування поштового збору» із зазначенням виду грошової допомоги та відповідного виплатного періоду.
Пунктом 5.3 договору визначено, що оплата послуг з пересилання внутрішнього поштового переказу має бути здійснена не пізніше дати подання форми № 103-1 та прийняття виконавцем відповідного переказу. Вартість таких послуг обчислюється за тарифами виконавця, чинними на момент подання форми № 103-1 та оприлюдненими на офіційному вебсайті виконавця. Сума поштових переказів і плата за їх пересилання перераховуються замовником на рахунок виконавця із зазначенням у платіжному дорученні номера форми № 103-1, а також номера і дати договору.
Після завершення виплатного періоду виконавець, відповідно до п. 5.4 договору, формує зведені звіти про виплату грошової допомоги. На підставі цих звітів замовник складає акт звірення розрахунків за формою, наведеною у додатку № 12 до договору. Такий акт є первинним документом, який підтверджує обсяг виплаченої допомоги та вартість послуг, наданих виконавцем.
Пунктом 5.5 договору передбачено, що у разі надходження додаткових списків на виплату грошової допомоги після завершення виплатного періоду або у випадку його продовження до кінця поточного місяця, зведений звіт надається замовнику не пізніше другого робочого дня наступного місяця або у строк, визначений відповідним листом замовника.
Згідно з п. 5.7 договору акт звірення розрахунків має бути поданий виконавцю на підпис не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним. Виконавець зобов`язаний підписати його та повернути один примірник замовнику протягом двох робочих днів з моменту отримання. Після підписання акта послуги вважаються прийнятими замовником у повному обсязі.
Відповідно до п. 5.11 договору замовник повинен протягом трьох робочих днів з моменту отримання акта наданих послуг підписати його та повернути виконавцю або надати письмові мотивовані заперечення. Якщо до 15 числа місяця, наступного за звітним, виконавець не отримає ані підписаного акта, ані мотивованої відмови, такий акт вважається погодженим, а послуги — наданими належним чином та в повному обсязі.
Пунктом 7.1 договору на замовника покладено обов`язок своєчасно і в повному обсязі оплачувати надані послуги, приймати їх на підставі зведених звітів та актів, а також забезпечувати своєчасне перерахування коштів для здійснення виплат.
У свою чергу, відповідно до п. 7.4.1 договору, виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за надані послуги.
Згідно з п. 8.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та положень самого договору.
Пунктом 10.1 договору встановлено, що всі спори та розбіжності між сторонами підлягають вирішенню шляхом переговорів і консультацій.
Відповідно до п. 11.1 договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2022 року включно. При цьому, згідно з п. 11.2 договору, його умови поширюються на правовідносини сторін, що виникли з 01 січня 2022 року.
Положенням п. 11.3 договору передбачено, що у разі його розірвання сторони зобов`язані протягом 30 банківських днів повністю провести взаєморозрахунки. Згідно з п. 11.4 договору, якщо на момент закінчення строку його дії розрахунки між сторонами не завершені, грошові зобов`язання зберігають чинність до їх повного виконання.
Відповідно до п. 12.5 договору сторони зобов`язані своєчасно повідомляти одна одну про будь-які зміни, які можуть вплинути на виконання договору.
Згідно з п. 12.19 договору його невід`ємними частинами є додатки № 1– 12, зокрема щодо електронного документообігу, порядку передачі інформації, форм звітності, специфікації, графіків виплат, актів звірення та інших документів, необхідних для реалізації договору.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, які здійснюють їх виплату і доставку (далі – Порядок).
Зазначений Порядок регламентує механізм виплати пенсій та грошової допомоги у готівковій формі за місцем фактичного проживання одержувача, вказаним у його заяві, в межах території України. Такі виплати здійснюються організаціями, які відповідно до вимог законодавства уповноважені на надання послуг з виплати та доставки пенсій і грошової допомоги.
Відповідно до пункту 4 Порядку, для забезпечення виплати та доставки пенсій і грошової допомоги уповноважені органи укладають з уповноваженими організаціями відповідні договори в порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі». Такі договори укладаються, зокрема, між уповноваженими організаціями та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських і районних у містах рад, а також центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат. Крім того, договори можуть укладатися між уповноваженими організаціями та Пенсійним фондом України чи його територіальними органами.
За умовами зазначеного вище Договору, виконавець зобов`язався протягом строку його дії надавати замовнику послуги за кодом ДК 021:2015 – 64110000-0 «Поштові послуги», а саме здійснювати доставку та виплату державних грошових допомог за переліком виплат (КПКВК), визначеним у додатку № 6 «Специфікація». 
Такі виплати мали здійснюватися за рахунок бюджетних коштів на підставі відомостей на виплату грошової допомоги та разових доручень, тоді як замовник, у свою чергу, був зобов`язаний прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
Згідно з пунктом 40 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1279, уповноважений орган після завершення виплатного періоду проводить звірення сум виплаченої та невиплаченої пенсії чи грошової допомоги за відповідними відомостями, списками та разовими дорученнями. За результатами такої звірки у зведеному звіті робиться відповідна відмітка та складається акт звірення розрахунків з виплати пенсій і грошової допомоги за формою, передбаченою додатком 11 до Порядку, у двох примірниках.
Такий акт має бути оформлений не пізніше 7 числа місяця, що настає за звітним, підписаний керівником і головним бухгалтером уповноваженого органу та разом із завіреним зведеним звітом переданий уповноваженій організації. Законодавством також передбачено можливість передачі зазначених документів в електронній формі із застосуванням засобів електронної ідентифікації та кваліфікованого електронного підпису.
Після проведення звірення уповноважена організація підписує акт зі свого боку та повертає один його примірник відповідному органу соціального захисту населення.
У випадку виявлення помилок у виплатних документах або порушень порядку здійснення виплат, допущених працівниками уповноваженої організації, уповноважений орган зобов`язаний письмово повідомити про це таку організацію. Остання, у свою чергу, повинна невідкладно з`ясувати причини виникнення розбіжностей та вжити заходів для їх усунення.
Пунктом 41 Порядку передбачено, що саме на підставі проведеної звірки між сторонами здійснюються остаточні розрахунки.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи актів звірення розрахунків з виплати пенсій та грошової допомоги за червень 2022, підписаних сторонами у 2024, за Управлінням праці та соціального захисту населення Центральної районної у м. Херсоні ради обліковується заборгованість зі сплати поштового збору.
Так, одним актом звірення підтверджено наявність заборгованості у розмірі 39 997,29 грн, тоді як іншим актом – у сумі 61 122,02 грн.
Обидва зазначені акти підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача та скріплені печатками сторін, а отже є належними та допустимими доказами факту надання послуг і погодження їх вартості.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за надані позивачем послуги становить 101 119,31 грн (39 997,29 грн. + 61 122,02 грн.). Оскільки відповідач прийняв надані послуги, що підтверджується підписаними актами звірення, у нього виник обов`язок оплатити їх вартість у порядку та строки, визначені Договором від 10.02.2022 № 192.
У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати послуг, Акціонерне товариство «Укрпошта» звернулося до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м. Херсоні ради з листом від 20.11.2024 № 1.05.002.121.-33007-24, у якому просило погасити заборгованість у сумі 101 119,31 грн., що утворилася відповідно до актів звірення.
31.07.2025, позивач направив відповідачу претензію № 1.05.002.121.-29392-25, у якій повторно зазначив про наявність дебіторської заборгованості за договором № 192 від 10.02.2022 у розмірі 101 119,31 грн. та вимагав її сплати на банківський рахунок, вказаний у претензії. Надсилання зазначеної претензії підтверджується фіскальним чеком від 31.07.2025 № 7300300730786.
Листом від 22.08.2025 № 0961 відповідач повідомив Акціонерне товариство «Укрпошта», що акти звірення за лютий–червень 2022 року були оформлені та підписані лише у 2024 році, тоді як строк дії договору вже закінчився. Крім того, відповідач зазначив, що бюджетними програмами не передбачено фінансування заборгованості, яка виникла у 2022 році, у зв`язку з чим Управління не має можливості здійснити оплату без порушення вимог пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України.
Разом з тим, у вказаному листі відповідач повідомив, що ним неодноразово направлялися звернення до Міністерства соціальної політики України, а саме листи від 09.12.2024, 18.02.2025 та 07.08.2025, з проханням передбачити додаткове фінансування для погашення заборгованості перед АТ «Укрпошта» за надані у 2022 році послуги з доставки та виплати державних допомог.
У зв`язку з цим відповідач просив відтермінувати оплату заборгованості до моменту вирішення питання щодо виділення відповідного бюджетного фінансування.
Враховуючи вищевикладені обставини, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. 
Проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, відзив на неї, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Предметом позову в цій справі є матеріальна вимога позивача про стягнення 101 119,31 грн. – суми основного боргу. З матеріалів справи, з доводів, викладених в апеляційній скарзі вбачається, що вказана заборгованість відповідачем не оспрюється.
Звертаючись з апеляційною скаргою, представник Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради просить відстрочити виконання рішення господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі № 916/3121/25 на один рік. 
В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що на 2024 рік дані бюджетні призначення, з погашення заборгованості за період з лютого-червень 2022 на виплату грошової допомоги – не передбачені. Також не були внесені до паспортів бюджетних програм щодо погашення кредиторської заборгованості минулих років. Оскільки Управління є розпорядником третього рівня, всі ці питання розглядаються на рівні головного розпорядника коштів, а саме Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України та Міністерства фінансів України. 
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 
При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 Господарського Кодексу України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами по справі Договір про надання послуг з виплати та доставки грошових допомог від 10.02.2022 року є підставою для виникнення у сторін договору господарських зобов`язань відповідно до ст.11, 202, 509 Цивільного Кодексу України. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України вказаний договір є обов`язковим для виконання його сторонами.
Надаючи оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 101 119,31 грн. та про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення суду, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду, місцевим господарським судом зазначено, що з урахуванням наявними в матеріалах справи доказами, наведених обставин, суд дійшов висновку, що факт відсутності бюджетного фінансування у будь-якому випадку не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання своїх зобов`язань щодо оплати поштового збору, оскільки відсутність відповідних асигнувань не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та «Бакалов проти України» та не є тими обставинами, з якими приписи статті 331 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість надання відстрочки.
Статтею 18 ГПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.1). Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2). Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси (ч.3).
З аналізу положень статті 331 ГПК України вбачається, що відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Тобто, законодавець пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.
При цьому норми чинного господарського процесуального законодавства не містять вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання.
Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Тобто особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять таке виконання неможливим.
Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.
Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.
Суд враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Hornsby v. Greece" від 19.03.1997, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Immobiliare Saffi v. Italy" № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).
На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003).
Для затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої ухвалено рішення. Тобто відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
У справі, що розглядається, суд першої інстанції, розглядаючи заяву скаржника про відстрочку виконання судового рішення встановив, що заявником не надано доказів спроможності виконати судове рішення через рік, як і не надав доказів, які свідчать про існування обставин, що сприятимуть відновленню платоспроможності Управління протягом цього періоду, 
Надання відстрочки виконання вказаного рішення судом не стимулює процедуру погашення заборгованості, а надана відстрочка може порушити майнові інтереси стягувача внаслідок відкладення терміну виконання зобов`язання боржника у спірних правовідносинах, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість такої заяви та відповідно відсутність підстав для її задоволення.
Отже, підстави апеляційного оскарження, наведені скаржником в апеляційній скарзі, у цьому випадку, не отримали свого підтвердження, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення у справі №916/3121/25 в оскаржуваній частині.
Судова колегія окремо вважає за необхідне наголосити, що у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області 23.09.2025 у справі №916/3121/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради – без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області 23.09.2025 у справі №916/3121/25 залишити без змін, апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення центральної районної у м. Херсоні ради – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.