Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 р. № 520/29924/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), суму податкового боргу в розмірі 15 220,00 гривень на розрахунковий рахунок UA678999980314090699000020603, одержувач ГУК Харків обл/МТГ Зміїв/18050400, код одержувача 37874947, банк одержувача: Казначейство України МФО 899998.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати єдиного податку в загальній сумі 15 220,00 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом по сплаті єдиного податку на підставі самостійно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. У зв`язку з несплатою вказаної суми грошового зобов`язання в установлені строки, на адресу відповідача було сформовано та направлено податкову вимогу вiд 30.05.2024 року №0005557-6700-2040 з детальним розрахунком суми боргу, що виник. З моменту вручення зазначеної вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. 
Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства 13.11.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку до електронного кабінету. Також, ухвалу суду від 17.11.2025 направлено до електронного кабінету відповідача, згідно довідки про доставку. ухвала суду доставлена відповідачу 19.11.2025.
Відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд зазначає, що відповідно до положень статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , платник податків, боржник) зареєстрований та перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 3226310070 за видами економічної діяльності 43.21 (електромонтажні роботи (основний), 33.12 (ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення), 33.14 (ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання), 33.20 (установлення та монтаж машин і устатковання), 43.22 (монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування), 43.29 (інші будівельно-монтажні роботи), 43.34 (малярні роботи та скління), 43.39 (інші роботи із завершення будівництва), 43.99 (інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у), 46.11 (діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами), 46.12 (діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами), 46.16 (діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами), 46.18 (діяльність посередників, що спеціалізуються на торгівлі іншими товарами), 46.19 (діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту), 46.41 (оптова торгівля текстильними товарами), 46.49 (оптова торгівля іншими товарами господарського призначення), 46.69 (оптова торгівля іншими машинами і устаткованням), 46.90 (неспеціалізована оптова торгівля), 47.41 (роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах), 47.59 (роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах), 47.99 (інші види роздрібної торгівлі поза магазинами), 58.29 (видання іншого програмного забезпечення), 62.01 (комп`ютерне програмування), 62.02 (консультування з питань інформатизації), 62.03 (діяльність із керування комп`ютерним устаткованням), 62.09 (інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем), 63.99 (надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.), 64.91 (фінансовий лізинг), 64.92 (інші види кредитування), 64.99 (надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у., 66.12 (посередництво за договорами по цінних паперах або товарах), 66.19 (інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення), 66.21 (оцінювання ризиків, та завданої шкоди), 66.22 (діяльність страхових агентств і брокерів), 66.29 (інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення), 68.32 (управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту), 69.20 (діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування), 70.22 (консультування з питань комерційної діяльності і керування), 73.20 (дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки), 74.10 (спеціалізована діяльність із дизайну), 80.20 (обслуговування систем безпеки), 81.10 (комплексне обслуговування об`єктів), 81.21 (загальне прибирання будинків), 95.11 (ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання), 95.12 (ремонт обладнання зв`язку), 95.22 (ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання), 95.29 (ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку).
Відповідачем до контролюючого органу, з метою зміни форми системи оподаткування подано заяву від 24.02.2023 року №200923035418 про застосування спрощеної системи оподаткування.
Згідно наявних у матеріалах справи доказів (даних інтегрованих карток у ІКС "Податковий блок"), ФОП ОСОБА_1 має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 24.02.2023 року №200923035418 у загальному розмірі 15220,00 гривень 
На адресу платника податків засобами поштового зв`язку скеровано податкову вимогу від 30.05.2024 року №0005557-6700-2040 про наявність у нього податкового боргу у сумі 15220,00 гривень з детальним розрахунком суми боргу, що виник. Втім, поштове відправлення повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання. В силу приписів ст. 42 ПК України податкова вимога вважається врученою.
Вказана податкова вимога у судовому порядку не оскаржувалась. З моменту направлення податкової вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись. Дана податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною, не втратила своєї юридичної сили.
У зв`язку з несплатою відповідачем суми податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно приписів статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до пунктів 293.1, 293.2 ставки 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до пункту 294.1 статті 294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.
Відповідно до пункту 294.4. статті 294 ПК України для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб-підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку.
Відповідно до пункту 295.1 статті 254 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Глава 1 розділу XIV ПК України встановлює особливий порядок оподаткування суб`єктів малого підприємництва шляхом сплати єдиного податку. Як зазначено в пункті 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України визначено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України).
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до вимог підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.
Підпунктом "е" пункту 176.1 статті 176 ПК платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку. А контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункти 95.1, 95.2 статті 95 ПК України).
Судом з`ясовано, що з метою погашення заборгованості податковим органом направлена податкова вимога від 30.05.2024 року №0005557-67-2040, проте, поштове відправлення повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання. В силу приписів ст. 42 ПК України податкова вимога вважається врученою.
Доказів оскарження вказаної податкового вимоги матеріали справи не місять та судом такого не встановлено.
Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Приписи п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
На момент винесення рішення, вказана заборгованість відповідачем не сплачена.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних під час розгляду вказаного публічно-правового спору доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Суд також зважає, що за приписами Закону України від 30.06.2021р. №1591-ІХ "Про платіжні послуги" і Податкового кодексу України кошти в Україні існують в готівковій і безготівковій формі, а відтак, питання визначення форми коштів, котрі підлягають стягненню з платника податків за податковим боргом, належить до управлінської компетенції контролюючого органу і підлягає вирішенню у ході виконання останнім відповідного судового акту.
З урахуванням вимог частини 2 статті 139 КАС України, судовий збір з відповідача не стягується.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.
Стягнути до бюджету України з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), суму податкового боргу в розмірі 15 220,00 (п`ятнадцять тисяч двісті дві гривні 00 копійок) гривень.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 12.02.2026, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко