Справа № 727/13153/25 
Провадження № 2/727/505/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді:     Чебан В.М.
при секретарі:      Бружа-Гуцалюк В.М.
за участю представника відповідачки  Москвічова А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник товариства – Луценко Юлія Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в особі представника позивача – Луценко Ю.С., звернулись до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03.05.2023 року між позивачем та відповідачкою було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документу Кредитний договір № 1199-8900, відповідно до якого відповідачці було надано кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн.
Зазначає, що відповідно до умов вищевказаного Договору строк кредитування становив 300 днів, базовий період — 21 день, зі встановленням процентної ставки у розмірі 2,5% на день (знижена ставка) та 3,0% на день (стандартна ставка).
Стверджує, що відповідачка, отримавши вищевказані кредитні кошти, свої зобов`язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 19.09.2025 року становить 54870,00 грн., з яких: 6000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту; 48870,00 грн. — заборгованість за процентами.
Разом з тим, зазначає, що позивачем прийнято рішення про часткове списання заборгованості за відсотками по користуванню кредитними коштами, у зв`язку з чим позивачем визначено заборгованість відповідачки ОСОБА_1 у загальному розмірі 26130,00 грн., з яких: 6000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту та 20130,00 грн. — заборгованість за процентами.
На підставі викладеного, представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Луценко Ю.С. просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №1199-8900 від 03.05.2023 року в загальному розмірі 26130,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 20130,00 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2025 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/13153/25 (провадження №2/727/3126/25) за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження до судового засідання на 25 листопада 2025 року. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2026 року було задоволено клопотання представника позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - адвоката Мосійчук А.І. про витребування доказів по вищевказаній цивільній справі; витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відомості про належність відповідачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківської картки № НОМЕР_1 , а також витребувано виписку з вищевказаного банківського рахунку відповідачки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2026 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Москвічова А.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді. Клопотань про відкладення судового засідання по справі від нього до суду не надходило. У зв`язку із вищевикладеним суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу у відсутності представника позивача.
При цьому, згідно спрямованих до суду представником позивача «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»- Мосійчук А.І. додаткових письмових пояснень остання вказує, що факт укладення вищевказаного Кредитного договору підтверджується наданими до суду матеріалами, зокрема електронним договором, а також документами, що підтверджують порядок його укладення.
Стверджує, що кредитні кошти в розмірі 6000,00 гривень були перераховані позивачем відповідачу на банківську картку, зазначену останнім при укладенні договору.
Зазначає, що відповідач, здійснюючи часткове погашення заборгованості, фактично визнав існування зобов`язань за кредитним договором.
Також вказує, що розрахунок заборгованості здійснений відповідно до умов договору та містить усі необхідні відомості для визначення розміру заборгованості, в тому числі й по процентам за користування кредитними коштами.
З огляду на викладене, представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»- Мосійчук А.І. просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Москвічов А.С. в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що матеріали даної цивільної справи не містять доказів отримання відповідачкою вищевказаних кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн. А також, ствердив, що позивачем, всупереч вимогам закону було завищено відсотки за користування відповідачкою кредитними коштами. Просив суд відмовити в задоволенні вищевказаного позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в повному обсязі.
Крім цього, згідно спрямованих до суду представником відповідачки ОСОБА_1 – адвокатом Москвічовим А.С. письмових пояснень, останній вказує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт надання кредитних коштів, оскільки спрямовані до суду представником позивача документи, зокрема довідка та розрахунок заборгованості, є внутрішніми документами позивача та не підтверджують фактичного руху грошових коштів.
Стверджує, що позивачем не надано доказів належності банківської картки, на яку нібито було перераховано кошти, саме відповідачу, а відтак не доведено отримання останнім кредитних коштів.
Зазначає, що наданий представником позивача розрахунок заборгованості є необґрунтованим та не містить чіткої та зрозумілої інформації щодо порядку нарахування процентів, у зв`язку з чим не дає можливості перевірити правильність заявлених до стягнення сум.
Крім того, вказує на надмірність нарахованих процентів, розмір яких є непропорційним сумі отриманого кредиту, що свідчить про несправедливість умов вищевказаного Кредитного договору.
З урахуванням викладеного, представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Москвічов А.С. просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, а також письмові пояснення спрямовані сторонами до суду, вважає, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 03.05.2023 року між відповідачкою ОСОБА_1 та позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документуДоговір про відкриття кредитної лінії №1199-8900 (а.с.12-17), відповідно до якого позичальниці – відповідачці ОСОБА_1 було надано позикодавцем – позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитні кошти в розмірі 6000,00 гривень строком на 300 днів шляхом перерахування зазначених кредитних коштів на банківську картку № НОМЕР_1 , реквізити якої були вказані відповідачкою при укладенні вищевказаного Договору, а позичальник – відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалась повернути позивачу суму кредиту у визначений договором строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на день (знижена процентна ставка) та 3,0 % на день (стандартна процентна ставка).
На виконання умов вищевказаного Кредитного договору позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у передбачений кредитним договором спосіб, 03.05.2023 року було перераховано вищевказані кредитні кошти в розмірі 6000,00 гривень на її вищезазначений картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», реквізити якого були вказані відповідачкою при укладенні вищевказаного Договору, що підтверджується копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 03.05.2023 року (а.с.18), довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1199-8900 від 03.05.2023 року (а.с.19) та витребуваною ухвалою суду випискою за картковим рахунком ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.02.2026 року (а.с.127-128, 131-132).
Водночас, відповідно до поданого представником позивача розрахунку заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за вищевказаним Кредитним договором №1199-8900 від 03.05.2023 року (а.с.20-30), вбачається, що відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість у розмірі 54870,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 48870,00 грн. – сума заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.
При цьому, з вищевказаного позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості вбачається, що позивачем було частково списано заборгованість відповідачки за відсотками по користуванню кредитними коштами, зокрема з 48870,00 гривень до 20130,00 гривень.
Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
На підставі викладеного, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором №1199-8900 від 03.05.2023 року належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість за вищевказаним договором перед позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», яка відповідно до вищевказаного розрахунку заборгованості відповідачки ОСОБА_1 (а.с.20-30), а також заявлених позивачем вимог позову становить26130,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 20130,00 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
При цьому, наданий представником позивача вищевказаний розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_1 (а.с.20-30), на переконання суду, є належним доказом розміру заборгованості відповідачки за вищевказаним Кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року по справі №200/5647/18.
При цьому, доводи представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Москвічова А.С. про те, що матеріали даної цивільної справи не містять доказів отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн., суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними у справі письмовими доказами, зокрема: копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 03.05.2023 року (а.с.18), довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1199-8900 від 03.05.2023 року (а.с.19) та витребуваною ухвалою суду випискою за картковим рахунком ОСОБА_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.02.2026 року, з якого вбачається факт отримання відповідачкою кредитних коштів та те, що картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» належить саме відповідачці ОСОБА_1 (а.с.127-128, 131-132).
Крім цього, часткова сплата відповідачкою заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, на переконання суду, свідчить як про обізнаність відповідачки з умовами укладеного договору, так і про фактичне визнання нею наявності зобов`язань перед позивачем та їх виконання у певній частині, що у сукупності з іншими дослідженими доказами підтверджує факт отримання відповідачкою кредитних коштів та виникнення у неї обов`язку щодо їх повернення.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц.
При цьому, доводи представника відповідачки щодо застосування положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023 року та встановленого ним обмеження денної процентної ставки суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані зміни набрали чинності 24.12.2023 року, тобто після укладення між сторонами вищевказаного Кредитного договору від 03.05.2023 року.
Водночас, відповідно до положень розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, його дія може поширюватися на договори, укладені до набрання ним чинності, лише у випадку продовження строку їх дії після набрання чинності законом, однак матеріали даної цивільної справи не містять доказів продовження строку дії Кредитного договору №1199-8900 від 03.05.2023 року у визначеному законом порядку.
З огляду на викладене, підстав для застосування до спірних правовідносин обмежень щодо розміру денної процентної ставки, встановлених вказаним Законом, суд не вбачає.
Крім цього, доводи представника відповідачки щодо несправедливості умов Кредитного договору з посиланням на пункт 5 частини третьої статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» суд вважає безпідставними, оскільки відповідачка, укладаючи договір у електронній формі, добровільно погодилась з його умовами, у тому числі щодо розміру процентної ставки, що підтверджується матеріалами справи.
При цьому, суд враховує, що сам по собі розмір процентної ставки, погоджений сторонами, не може свідчити про несправедливість умов договору, якщо такі умови були чітко визначені та доведені до відома споживача до моменту укладення договору, а доказів того, що відповідачка була позбавлена можливості ознайомитися з умовами договору чи перебувала під впливом помилки, обману або примусу, суду не надано.
Крім того, суд враховує, що позивачем заявлено до стягнення не повний обсяг нарахованих процентів, а лише їх частину, що свідчить про зменшення кредитором розміру вимог.
З огляду на викладене, підстав для визнання умов вищевказаного кредитного договору несправедливими суд не вбачає.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено та належним чином обґрунтовано наявність заборгованості відповідачки за Кредитним договором №1199-8900 від 03.05.2023 року у розмірі 26130,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 20130,00 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. 
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).
Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник товариства – Луценко Юлія Сергіївна, до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, з відповідачки  ОСОБА_1 , на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн., виходячи з розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник товариства – Луценко Юлія Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код за ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, заборгованість за Кредитним договором №1199-8900 від 03.05.2023 року в загальному розмірі 26130,00 (двадцять шість тисяч сто тридцять) грн., з яких: 6000,00 (шість тисяч) грн. – заборгованість за тілом кредиту; 20130,00 (двадцять тисяч сто тридцять) грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. 
Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код за ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 21 квітня 2026 року.
СУДДЯ: