Київський районний суд м. Полтави 

Справа № 552/126/26 
Провадження №2/552/1267/26
Р І Ш Е Н Н Я
іменем україни

21.04.2026  Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В позовній заяві зазначила, що з 18 червня 1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем. 
Від шлюбу вони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Незважаючи на спроби сторін зберегти родину, спільне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, постійних сварок, байдужості до спільного життя, шлюбних відносин та проблем кожного. Шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільного господарства тривалий час.
Позивач переконана, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені.
Як стверджує позивач, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сторін є те, що між ними втрачено почуття любові одне до одного та відсутнє бажання відновлювати стосунки. На даний час сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання як подружжя і збереження шлюбу (як наслідок) суперечить інтересам сторін.
Тому позивач просила суд шлюб між нею та відповідачем, укладений 18 червня 1999 року, розірвати.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12).
Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не надав.
Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також просила строк на примирення не надавати. Зазначила, що вона наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Не згоден з мотивами, вказаними позивачем як підставу для розірвання шлюбу. Вважає, що дійсними причинами є зміна його стану здоров`я та майнового стану. Але вважає, що примирення сторін та збереження шлюбу при бажанні є можливим. Тому просив надати їм з позивачем термін на примирення. Зазначав, що можливо позивач, все зваживши, одумається та змінить своє ставлення до справи.
Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_1 .
Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_2 , дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 18 червня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 18 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради (а.с. 14).
Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи позов вона підтримує.
У заяві від 02 квітня 2026 року зазначає. що на розірванні шлюбу вона наполягає. Миритися з чоловіком категорично не бажає.
Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
При цьому суд зазначає, що мотиви, з яких один з подружжя бажає шлюб розірвати, згідно норм Сімейного кодексу України не можуть бути підставою для відмови в задоволенні вимог щодо розірвання шлюбу.
Тому суд не бере до уваги посилання відповідача в його поясненнях суду, наданих в судовому засіданні, про його незгоду з мотивами звернення позивача з даним позовом до суду.
Оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, позивач у заяві на адресу суду зазначила, що миритися з відповідачем не бажає, підстави для надання подружжю терміну на примирення відсутні.
Тому не підлягає задоволенню відповідне клопотання відповідача.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. 
Тому суд приходить до висновку про необхідність позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити, шлюб - розірвати.
Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище, в позовній заяві просила суд залишити їй прізвище ОСОБА_5 .
Вказана вимога також підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання подружжю терміну на примирення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити. 
Шлюб, зареєстрований 18 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №625, між  ОСОБА_2 та ОСОБА_6  розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:
його –  ОСОБА_5 ;
її –  ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
відповідач –  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року.

Головуючий        О.А.Самсонова