Гребінківський районний суд Полтавської області 

__________________________________________________________________________________
  	Справа № 528/153/26	

Провадження № 3/528/41/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України

15.04.2026 м. Гребінка

15 квітня 2026 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., розглянув адміністративний матеріал, що надійшов від СПД №1 ВП №1 Лубенського районного відділу поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_2 від 17.02.2020, орган, що видав документ 5321,

в с т а н о в и в :
04.02.2026 гр. о 13-30 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалося у висловлюваннях нецензурною лайкою в бік останнього, погрожувала, давала стусани, що могло завдати шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого, таким чином дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП. 
В судові засідання 18.02.2026, 19.03.2026 та 15.04.2026, особа яка притягується до відповідальності – ОСОБА_1 не з`явилась, вона належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення на її особистий номер телефону. Крім того, відомості про розгляд даної справи було розміщено на офіційній веб-сторінці Гребінківського районного суду Полтавської області. Про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, від неї не надходило заяв чи клопотань про перенесення слухання справи.
Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Разом з цим суд враховує, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами. 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
За приписами статті 173-2 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Стаття 173-2 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).
Зокрема, згідно положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Частиною 2 статті 3 цього ж Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.
У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Так, вина гр. ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №394476 від 04.02.2026 року (а.с.3);даними рапорту про опрацьоване звернення від 04.02.2026 року (а.с.5); даними протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.02.20026 року (а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.7); даними форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. (а.с.8); даними відеозапису з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовані обставини події (а.с.10). 
Таким чином, приходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 , є склад правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за що вона повинна нести відповідальність.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя виходить з наступного.
Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено. 
Обставиною, що обтяжує відповідальність визнано вчинення даного адміністративного правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, наслідки вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини вчинення правопорушення вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання гр. ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень повинна бути міра відповідальності в межах санкції статті за якою вона притягується до відповідальності, а саме штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 665,60 грн
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_2 від 17.02.2020, орган, що видав документ 5321, визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 копійок, з перерахуванням суми штрафу в дохід держави: (Отримувач коштів - Гребiнкiвське УК/Гребін.р-н/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37959255; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача (IBAN) – UA378999980313030106000016608; Код класифікації доходів бюджету – 21081100).
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт (ID-картка) № НОМЕР_2 від 17.02.2020, орган, що видав документ 5321, судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., на користь державного бюджету України: (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача (IBAN) - UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету – 22030106).
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя 	М. О. Вітківський