10.03.26
33/812/101/26
Провадження № 33/812/101/26    Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП 
Головуюча у першій інстанції    Миронова О. В.
Доповідачка апеляційного суду    Ямкова О. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд
у складі: головуючої – судді   Ямкової О. О.
за участю: секретаря  Колосової О. М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
за апеляційною скаргою захисника Лукіянчина І. П. на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови суду, 5 грудня 2025 року о 23 годині 00 хвилині в місті Вознесенську по вулиці 80ї Штурмової бригади біля будинку №2 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ2102», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що зафіксовано за допомогою відеозапису.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Лукіянчин І. П. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Апелянт вважає, що постанова винесена необґрунтовано, так як судом не досліджено обставин, які вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення та свідчать про неправомірні дії працівників поліції. 
Зазначає про те, що з доданого відеозапису вбачається, що працівники поліції не пояснили водієві які ознаки алкогольного сп`яніння вони у нього вбачають, та те, чому, куди і для чого, він повинен проїхати та що саме пройти. З відеозапису не вбачається наявність тих ознак, які поліцейські зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Крім того поліцейський, який склав протокол відносно водія не спілкувався з ним і тому усі відомості, що внесені ним до протоколу не відповідають дійсності.  
На жаль, суд першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Справа в суді апеляційної інстанції розглянута за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, які повідомлені про дату та час її слухання належним чином, заяв та клопотань про її відкладення до суду не подали.
Перевіривши наведені захисником Лукіянчиним І. П. в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису у відповідності до статті 266 КУпАП
За такого, в обґрунтування своїх висновків суд при вирішенні справи правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеофіксацію самої події, згідно яких водій  ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, чим за складеним протоколом порушив п. 2.5 ПДР.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозапису здійсненому працівником поліції. 
Дослідивши цей відеозапис, суд встановив, що після зупинки автомобіля «ВАЗ 2102» водію ОСОБА_1 роз`яснили підозри стосовно наявності у нього, як водія транспортного засобу, ознак алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Разом з тим, водій надав чітку відповідь «ні» на пропозицію пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі. 
Ці відеозаписи є не єдиним доказом у справі, а тому обґрунтовано оцінені місцевим судом як доказ у сукупності з іншими доказами, що є у справі, зокрема, з даними протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не повідомлявся про підозру стосовно наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та йому не роз`яснено про порядок проходження огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження.
Не є слушним посилання захисника на те, що водій поводився адекватно та не виявляв ознак сп`яніння, оскільки відповідно до положень пункту 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція №1452/735), визначено, що наявність у водія ознак сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, які перевіряють наявність чи відсутність такого сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів. 
Так, у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та з відеофіксацією, а за її відсутності, у присутності двох свідків, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).
Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку не згоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.
Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, та ці обставини підтверджені належними письмовими доказами та відеозаписом події, що додані до матеріалів справи. 
Доводи захисника про те, що до протоколу внесено неправдиві відомості є неприйнятними, виходячи із досліджених судами доказів, що зібрані уповноваженими особами, та враховуючи те, що закон не зобов`язує особу, яка складає протокол про правопорушення, бути тією ж самою особою, яка висуває до водія вимогу про проходження огляду, оскільки статтею 251 КУпАП обов`язок зі складення протоколу та збирання доказів у справі покладається на осіб, які уповноважені вчиняти такі дії, тобто за своєю посадою та компетенцією можуть разом збирати докази та складати протоколи і постанови в межах КУпАП. 
Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів які свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, а дії працівника поліції, який запропонував пройти йому такий огляд відповідали вимогам пунктів 1.2-1.3, 1.6-1.7, розділу ІІ зазначеної вище Інструкції. 
Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено водієві ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Лукіянчина І. П. залишити без задоволення, а постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча      О. О. Ямкова