КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року № 320/12036/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного закладу Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачеві доступу до публічної інформації на запит від 30.03.2023 року в частині коду ЄДРПОУ юридичної особи-відповідача та зобов`язання надати позивачеві таку інформацію. 
Ухвалою суду позовна заява залишена без руху, а позивачеві наданий строк для усунення виявлених недоліків. 
В подальшому провадження у справі відкрите, а справу вирішено було розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, отримавши відповідь на запит про стан направлення медичної справи до відповідача в порядку оскарження рішення Комунального закладу “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи “ Дніпропетровської обласної ради”, зареєстрований відповідачем 29.03.2023 року за вхідним номером 56-4(07)23-146, не виявив коду ЄДРПОУ відповідача.
Для встановлення такої інформації, позивачем 30.03.2023 року за допомогою електронної пошти було направлено запит, у якому він просить відповідача повідомити код ЄДРПОУ юридичної особи, на які, як стверджує позивач, ним відповіді не було отримано.
У відповідь на позовну заяву відповідачем направлений відзив, зареєстрований відповідальним працівником апарату суду 08.05.2023 року за вхідним номером 25414, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на загальну доступність витребуваної позивачем інформації в мережі інтернет та надання позивачу відповіді на числені запити позивача, отримані з 29.03.2023 року — по 07.04.2023 року за вхідними номерами 56-4(07)23-149, 56-4(07)23-150, 56-4(07)23-149/1, 56-4(07)23-150/1 та 56-4(07)23-150/2.
Позивачем, за допомогою підсистеми “Електронний Суд” направлено відповідь на відзив, зареєстровану канцелярією суду 27.04.2023 року, у якій позивач наголошує на обґрунтованості заявлених позовних вимог та просить Суд стягнути з головного лікаря Державного закладу “Центральна медико-соціальна експертна комісія” на власну користь в порядку відшкодування завданої шкоди 3 000,00 грн. (три тисячі гривень та 00 коп.).
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Електронним листом за допомогою поштового клієнта позивач 29.03.2023 року звернувся на офіційну електронну адресу відповідача для встановлення відомостей щодо перегляду рішення Комунального закладу “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи “ Дніпропетровської обласної ради” про присвоєння групи інвалідності.
Звернення позивача зареєстроване відповідачем 29.03.2023 року за вхідним номером 56-4(07)23-146, а 30.03.2023 року, керуючись викладеним у електронному листі проханням позивача, на електронну адресу надано відповідь, що містила інформацію про дату отримання відповідачем медичної справи позивача, результат її перегляду та направлення такої справи до Комунального закладу “Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи “ Дніпропетровської обласної ради”.
У відповідь на надану інформацію, позивачем, починаючи з 30.03.2023 року направлялись числені запити, у тому числі — для отримання інформації про код ЄДРПОУ відповідача.
Відповідач, з огляду на велику кількість та повторюваність запитів, дав відповідь на них електронним листом за вихідним номером №56-4(08)-363.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду із позовом, що розглядається.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України від 13.01.2011 № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно із статтею 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак (статті 4 Закону № 2939-VI).
Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Пунктом першим частини першої статті 13 Закону № 2939-VI, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
За приписами частини першої статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
При цьому, порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону №2939-VI.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина перша статті 19 цього ж Закону).
Відповідно до положень частини п`ятої статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Строк розгляду запитів на інформацію врегульований статтею 20 Закону № 2939-VI, згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Приписами частини четвертої статті 20 Закону № 2939-VI визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Так, як вже зазначалося вище, позивач у запитах від 30.03.2023 року, 31.03.2023 року та від 07.04.2023 просив надати інформацію щодо коду ЄДРПОУ відповідача. Запити зареєстровані датою подання за вхідними номерами 56-4(07)23/149, 56-4(07)23-149/1 та 56-4(07)23-150/2 (01.04.2023 року, 02.04.2023, 08.04.2023 та 09.04.2023 року — вихідні дні).
Листом відповідача від 11.04.2023 року з вихідним номером 56-4(08)-363 надано відповідь на усі запити позивача, направлені з 30.03.2023 — по 07.04.2023 року, де зокрема наголошено на загальнодоступності інформації про код ЄДРПОУ відповідача у мережі інтернет та додатково зазначено такий код.
З наведеного суд робить висновок, що позивач, скориставшись правом на отримання публічної інформації, звернувшись до відповідача, отримав належну відповідь, проте, запитувана ним інформація не вимагала направлення таких запитів, адже знаходиться у вільному доступі на веб-сторінці відповідача та онлайн сервісах-агрегаторах публічної інформації.
Згідно з частиною другою статті 23 Закону №2939-VI, запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що на момент судового розгляду спірних правовідносин запит про доступ до публічної інформації є розглянутим у повному обсязі, що у свою чергу свідчить про відсутність протиправних дій відповідача у наданні відповіді на запити позивача та відсутності підстав відшкодування позивачеві моральної шкоди.
Згідно з статтею статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи письмові пояснення по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державного закладу Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України (вул. Костянтинівська, буд. 36, м. Київ, 04071, ЄДРПОУ: 38260065) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії — відмовити.
2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.