єдиний унікальний номер справи 531/1091/25
номер провадження 2/531/184/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого – судді Герцова О. М.,
за участю секретаря – Капленко Є. С.,
представника позивача – Мамедової Н. Т.
представника відповідачів – Чудненка В. М.
розглянувши цивільну справу в режимі відеоконференції за позовом Акціонерного товариства «Правекс банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

09.05.2025 року АТ «ПРАВЕКС БАНК», через представника, звернувся через систему «Електронний суд» до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 09.04.2021 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 198RPUА210990001, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 420 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі, строком з 09.04.2021 до 08.04.2026. Крім того, визначено, що 08.04.2026 є датою повернення коштів. 
Позивач зазначає, що правовідносини АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 , що виникають за кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021, регулюються насамперед положеннями Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. АТ «Правекс Банк» виконало свої зобов`язання, передбачені кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021 та Цивільним кодексом України. Так, кредитодавець надав грошові кошти в сумі 420 000 (чотириста двадцять тисяч) грн. 00 коп. на споживчі цілі, строком з 09.04.2021 до 08.04.2026 на поточний рахунок Позичальника. У свою чергу, ОСОБА_1 , не дотримався взятих на себе обов`язків, передбачених даним Договором та Цивільним кодексом України, зокрема не погасив заборгованість за грошовими коштами та нарахованими процентами у встановлений строк. Станом на 05.12.2024 за Кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021, розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Правекс Банк» становить 451 610,10 коп., а саме: 338 877,61 грн. - заборгованість за кредитом; 112 732,49 грн. - заборгованість за відсотками.
Крім того, у позові вказано, що АТ «Правекс Банк» було вжито заходів досудового врегулювання спору з ОСОБА_1 . Так, 25.10.2023, 02.04.2024 та 13.06.2024 АТ «Правекс Банк» зверталось до ОСОБА_1 , з вимогами погасити заборгованість за Кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021 за вих. №24-10-2023/47 від 24.10.2023, №28-03-2024/57 від 28.03.2024, №10-06-2024/17 від 10.06.2024, що згідно до Розрахунку заборгованості, актуальному на момент звернення, становила 404 179,97 грн. Окрім того, АТ «Правекс Банк» повідомив боржника, що, у випадку несплати заборгованості, Банк буде змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів. Проте, жодна зі згаданих вимог, відправлених до ОСОБА_1 , не була отримана.
09.04.2021 між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено Договір поруки № 198RPUА210990001, що забезпечує виконання зобов`язань, передбачених Кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021. Так, пунктом 1.1 Договору поруки, Поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед АТ «Правекс Банк» за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_1 , передбачених умовами Кредитного договору № 198RPUА210990001 від 09.04.2021. Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки, Поручитель затвердив, що він ознайомлений зі змістом зобов`язання, яке забезпечено даним Договором, та не має претензій до умов Кредитного договору № 198RPUА210990001 від 09.04.2021. 
Оскільки позичальник не дотримався обов`язків та не погасив заборгованості, встановленою кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021. Таким чином, АТ «Правекс Банк» звернувся до поручителя, як до солідарного боржника, що передбачено пунктами 1.1, 2.1 Договору поруки № 198RPUА210990001 від 09.04.2021, а також статтею 553, 543 ЦК України. 07.08.2024 АТ «Правекс Банк» зверталось до поручителя - ОСОБА_2 , з вимогами погасити заборгованість позичальника ОСОБА_1 перед АТ «Правекс Банк» за договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021 за вих. №06-08-2024/07 від 06.08.2024. Згідно до Розрахунку заборгованості, актуальному на момент звернення, заборгованість становила 404 179,97 грн. Вимога, відправлена до ОСОБА_2 , не була отримана.
Враховуючи викладене вище, АТ «Правекс Банк» звернулося до із позовом про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задля захисту своїх майнових прав та інтересів у судовому порядку, внаслідок невиконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021 та договором поруки № 198RPUА210990001 від 09.04.2021.
Ухвалою судді від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та при значено підготовче судове засідання.
03.06.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що суттєве порушення ОСОБА_1 умов договору відбулося 09.03.2022 р. шляхом часткової оплати відсотків за користування кредитом. 08.05.2025 р. АТ «ПРАВЕКС–БАНК» звернулось в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості. З дати суттєвого порушення умов договору, котрою відповідно до п.4.2 Договору є 09.03.2022р. до дати звернення в суд з позовною заявою–08.05.2025р. минуло 3 роки, 2 місяці, що свідчить про сплив строків позовної давності. Разом з тим, у відзиві зазначив, що розрахунок не містить відомостей про нарахування інших видів заборгованості (пеня, комісія, штраф). Сума заборгованості відповідно до таблиці розрахунку заборгованості має становити: 305 092,63 грн. (заборгованість за відсотками – 109 846,10 грн. + заборгованість за кредитом – 195 246,53 грн.) Водночас, під таблицею розрахунку заборгованості Позивачем вказано суми, що значно різняться від вказаних в самій таблиці, походження яких відповідачу невідоме, Позивачем не обґрунтоване, не підтверджене належними розрахунками/ поясненнями. Розрахунок заборгованості не є допустимим доказом з якого можна встановити ціну позову. Інших доказів наявності непогашеної заборгованості позовна заява не містить.
Цього ж дня від адвоката Чудненка В. М. надійшла заява, в якій представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в зв`язку зі спливом строку позовної давності.
05.06.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що суттєве порушення ним умов договору відбулося 09.03.2022 р. шляхом часткової оплати відсотків за користування кредитом. 08.05.2025 р. АТ «ПРАВЕКС–БАНК» звернулось в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості. З дати суттєвого порушення умов договору, котрою відповідно до п.4.2 Договору є 09.03.2022р. до дати звернення в суд з позовною заявою–08.05.2025р. минуло 3 роки, 2 місяці, що свідчить про сплив строків позовної давності. Разом з тим, у відзиві зазначив, що розрахунок не містить відомостей про нарахування інших видів заборгованості (пеня, комісія, штраф). Сума заборгованості відповідно до таблиці розрахунку заборгованості має становити: 305 092,63 грн. (заборгованість за відсотками – 109 846,10 грн. + заборгованість за кредитом – 195 246,53 грн.) Водночас, під таблицею розрахунку заборгованості Позивачем вказано суми, що значно різняться від вказаних в самій таблиці, походження яких відповідачу невідоме, Позивачем не обґрунтоване, не підтверджене належними розрахунками/ поясненнями. Розрахунок заборгованості не є допустимим доказом з якого можна встановити ціну позову. Інших доказів наявності непогашеної заборгованості позовна заява не містить.
Цього ж дня від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив відмовити у задоволенні позову в зв`язку зі спливом строку позовної давності.
09.06.2025 року представник позивача надіслала відповідь на відзиви відповідачів, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
У запереченні на відповідь на відзив від 02.07.2025 року адвокат Чудненко В. М. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.
Представник відповідача адвокат Чудненко В. М. в задоволенні позовних вимог прохав відмовити з відстав викладених у відзиві на позов та заяві про застосування наслідків спливу строку позовної давності.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
09 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 198RPUА210990001, своїм підписом позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився із умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору кредитор зобов`язувався надати кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування позичальнику кредит у розмірі 420000,00 грн., а позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Відповідно до п.11.3 кредитного договору даний договір діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Згідно з п.3 особливої частини кредитного договору банк видає позичальнику кредит на строк до 08.04.2026 року. Відповідно до п.2 особливої частини кредитного Договору цільове призначення (мета) кредиту на споживчі цілі. Згідно з п.п.4.1 кредитного договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п.5 особливої частини договору, а саме: НОМЕР_1 . Відповідно до п.4 особливої частини кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 11,99%. У разі настання відкладальної обставини передбаченої у п.1.7 процентна ставка змінюється до 22,99%. Пунктом 3.1 особливої частини кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, в тому числі сплати процентів до 09 числа кожного місяця.
Відповідно до п.п.4.10 кредитного договору проценти нараховуються банком протягом строку на який надається кредит. Згідно з п.п.4.11 договору проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом процентного періоду зазначеного в пп.4.1 особливої частини договору. Нарахування процентів здійснюється із застосуванням методу «факт/факт» (фактична кількість днів у процентному періоді та фактична кількість днів у році).
Відповідно до п.п.4.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом щомісяця в строки, вказані в п.3.1 особливої частини. Погашення відбувається шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок позичальника (зазначений в п.5 особливої частини кредитного договору), вказаних в колонці «Погашення заборгованості» графіку платежів за договором, що вказаний в таблиці обчислення загальної вартості кредиту згідно додатку № 1 до даного договору.
Згідно додатку № 1 до договору кредиту від 09.04.2021 року, таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту - 60 місяців, загальна вартість кредиту 560554,09 грн.
Відповідно до п.п.6.1.2 кредитного договору банк при настанні подій, зазначених у п. 9.1 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором.
Згідно п.9.1 кредитного договору банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилась, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих банку збитків у разі настання будь-якої з подій зазначених в цьому пункті договору, які сторони домовились вважати суттєвим порушенням умов цього договору. Відповідно до п.3.1 кредитного договору при непогашені заборгованості позичальника перед банком в повному обсязі банк звертає стягнення на майно та кошти позичальника, відповідно до діючого законодавства.
Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09 квітня 2021 р. між АТ «Правексбанк» та ОСОБА_2 09 квітня 2021 р. було укладено Договір поруки № 198RPUА210990001.
Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель у порядку та на умовах, передбачених Договором поруки,3 зобов`язаний нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором на виконання у повному обсязі зобов`язань та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості (Основне зобов`язання).
Згідно п 1.2. Договору поруки , поручитель стверджує, що він ознайомлений зі змістом зобов`язання, яке забезпечено порукою за Договором поруки, та не має претензій до Кредитного Договору.
Відповідно до п.2.6. Договору поруки, кредитор має право відшкодувати заборгованість по Кредитному договору шляхом звернення стягнення на грошові кошти та майно, належні Поручителю, у відповідності до вимог чинного законодавства.
Пунктом 3.10. Договору поруки зазначено, що шляхом укладання та підписання Поручителем Договору поруки, Поручитель приймає на себе зобов`язання нести відповідальність за виконання Основного зобов`язання за Кредитним договором як Позичальником, так і будь-яким іншим боржником в разі переведення боргу за Кредитним договором на іншу особу чи у випадку смерті Позичальника.
Відповідно до п.1.1. Договору поруки, цей договір до 08.04.2029 р.
На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. За заявою позичальника від 09.04.2021 року до АТ «ПРАВЕКС-БАНК» надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 420000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 /
З розрахунку боргу по кредитному договору, за період з 09.04.2021 року по 09.11.2024 року за договором № 198RPUА210990001 вбачається використання відповідачем ОСОБА_1 наданих йому кредитних коштів.
Проте, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував та згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 198RPUА210990001 від 09.04.2021 року станом на 05.12.2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить 451610,10 грн., яка складається з: 338877,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 112732,49 грн. - заборгованість за відсотками.
15.11.2023 р. досудова вимога від 24.10.2023 була повернута Відправнику, причиною повернення листа стала невдала спроба вручення: за письмовою відмовою адресата, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0505120132185.
02.05.2024 р. досудова вимога від 28.03.2024 була повернута Відправнику, причиною повернення листа стала невдала спроба вручення: за письмовою відмовою адресата, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0503836430265.
10.07.2024 р. досудова вимога від 10.06.2024 була повернута Відправнику, причиною повернення листа стало закінчення терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0503882580670.
06.08.2024 р. представник АТ «ПРАВЕКС БАНК» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09 квітня 2021 р. до ОСОБА_2 .
Вказана вимога не була отримана ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 0504027196789.
Частиною 1ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст.526,530ч.1ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відповідно до ч.1,3,4ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Із матеріалів справи вбачається, що 09.04.2021 року АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір про отримання останнім на споживчі цілі 420000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки на рік 11,99 % з підписанням додатку № 1 до цього правочину, що є підтвердженням фактичної обізнаності цього відповідача про права та обов`язки по кредитному договору, із узгодженням усіх істотних умов, які є обов`язковими для такого виду правочинів.
Банк, пред`являючи позовні вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав у борг позичальник ОСОБА_1 ), стягнути борг за відсотками за користування кредитом.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за ОСОБА_1 вбачається те, що зазначений відповідач користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення поточної кредитної заборгованості. 
Ураховуючи подання позивачем достатніх належних та допустимих письмових доказів, які підтверджують виникнення кредитних правовідносин між сторонами спору, та наявність заборгованості за кредитним договором № 198RPUА210990001 від 09.04.2021 року, та те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не виконали умови договорів, допустивши прострочення платежів, та не подали суду жодних доказів, які би спростували доводи заявленого позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «ПРАВЕКС-БАНК» до відповідачів у повному обсязі.
Щодо застосування судом строків позовної давності до зобов`язань за цим договором слід вказати наступне.
Виходячи з ст. 267ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України).
Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. (частина четверта статті 267ЦК України).
У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними і прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267ЦК України).
Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.
Згідно з нормою статті 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611ЦК України).
Відповідно до статті 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із частиною другою статті 1050ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Кодексу.
Правова позиція Верховного суду України зазначає, що поряд зі встановленням строку дії договору сторони (банк та клієнт)встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів згідно графіку платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Таким чином, графік платежів є складовою частиною договору, в ньому зазначено умови погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів, що визначено місяцями.
Також Верховний суд України прийшов до висновку, що у разі якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлюються окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Таким чином, у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
На підставі викладеного можливо зробити висновок, що якщо клієнт впродовж трьох років хоч і не здійснює платежі по кредитному договору (але до закінчення строку кредитного договору), це не дає можливості застосувати судом за його заявою строки позовної давності.
Право позивача на майно у виді наданих в користування грошових коштів разом із процентами також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі грошові кошти в автономному значенні є майном банківської установи, «існуючим майном», яке добровільно та у визначені строки не повертається іншою особою (відповідачем ОСОБА_1 у даній справі) (п.48 рішення Європейського суду з прав людини від 23 листопада 1983 року у справі «Van der Mussele v. Belgium»).
Відповідно до ч.1,2ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідачів.
Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача 5 419,32 грн. повернення сплаченого судового збору при його зверненні до суду з даним позовом.
Керуючись ст.2,4,12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Правекс банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь АТ «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором №198RPUА210990001 від 09.04.2021 в розмірі 451 610 (чотириста п`ятдесят одна тисяча шістсот десять) грн. 10 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Правекс банк» судовий збір в розмірі 5419 (п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 32 коп., тобто по 2709 (дві тисячі сімсот дев`ять) грн. 66 коп. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційною провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          О. М. Герцов