Справа№672/14/26 
Номер провадження 3/672/33/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року          м. Городок
Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., захисниці Рудницької А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 (м. Городок) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 31.12.2025 року, близько 17 год. 08 хв. керував транспортним засобом Opel Kadett, д/н НОМЕР_1 , поблизу буд. №45 по вул. Грушевського у м. Городок, Хмельницького району, Хмельницької області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення мовлення, порушення координації рухів), відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.
В судовому засіданні захисниця ОСОБА_2 вину свого підзахисного у вчиненому заперечила, вказує, що він не керував транспортним засобом. Також посилається на те, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Посилається, що відео поліції не є безперервним, а тому виникають сумніви у законності їх дій. У зв`язку із цим просить провадження у справі закрити. Також зазначає, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і він підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку ст..266-1 КУпАП.
Заслухавши захисницю, свідка, дослідивши матеріали справи, проглянувши відеозапис із місця зупинки транспортного засобу, суддя приходить до такого висновку. 
Згідно ст. 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення встановлюються серед іншого: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків…, а також іншими документами.
З пояснень свідка ОСОБА_3 (інспектора поліції) вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом у день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не надав переваги у русі для службового автомобіля поліції, при виїзді із другорядної дороги на головну. Після чого водій був зупинений. Свідок повідомив, що за кремом автомобіля був саме ОСОБА_1 . Оскільки в автомобілі відчувався запах спиртного, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що воді категорично відмовився.
Також свідок повідомив, що ним помилково було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення слово «медичного», при написанні об`єктивної сторони адміністративного правопорушення і малось на увазі, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння взагалі. Тобто має місце описка.
Як вбачається із дослідженого відеозапису з місця зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак водій від таких пропозицій чітко відмовився (а.с.3).
Вина ОСОБА_1 також належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення від 31.12.2025, в якому відображено обставини вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням на медичний огляд, з яких також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від вказаних пропозицій. Дані обставини цілком узгоджуються із відеозаписом, що долучений до матеріалів справи (а.с.4-5).
Суддя вважає безпідставними твердження захисниці з того приводу, що ОСОБА_1 ніби то не керував транспортним засобом, оскільки такі твердження об`єктивно спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції та з їх бодікамери, де чітко вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими саме під час руху і за кермом у автомобілі перебував саме ОСОБА_1 , який також протягом усього часу спілкування з працівниками поліції даного факту жодного разу не заперечив, а навпаки його визнавав, намагався домовитись з працівниками поліції, щоб останні не притягали його до адміністративної відповідальності.
Так само, дослідженим відеозаписом цілковито спростовуються твердження захисниці про те, що ніби то ОСОБА_1 не висловив відмови на пропозицію поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Не бере до уваги суддя і твердження захисниці про те, що відносно ОСОБА_1 мало бути застосовано порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст.266-1 КУпАП, оскільки останній є військовослужбовцем. Також, захисниця вважає, що доводити ту обставину, що особа виконує обов`язки військової служби зобов`язані були саме поліцейські і на останнього такий обов`язок не має перекладатися.
Суддя враховує ту обставину, що особу ОСОБА_1 працівниками поліції дійсно було встановлено по посвідчення учасника бойових дій, однак таке посвідчення не підтверджує статус діючого військовослужбовця. Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у легковому цивільному автомобілі, у цивільному одязі, разом із другом, на великій відстані від зони бойових дій, поблизу свого місця проживання вочевидь не може вважатись військовослужбовцем, який в цей момент виконує обов`язки військової служби. 
Також, як вказує свідок, сам ОСОБА_1 повідомляв, що він перебуває у відпустці у зв`язку із новорічними святами.
За даних обставин суддя не вбачає жодних ознак того, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, а тому дії працівників поліції в цій частині є правильними та законними.
Також суддя вважає за необхідне виключити із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним слово «медичний» у зв`язку із тим, що має місце описка у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтвердив і працівник поліції, будучи допитаним у якості свідка. Це також цілком узгоджується з іншими матеріалами справи, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. 

При цьому суддя враховує, що навіть за умови наявності у протоколі описок у написанні прізвищ, дат, часу тощо, це саме по собі не може бути підставою для констатації факту про відсутність складу чи події адміністративного правопорушення.
Аналогічні позиції висловив у своїх постановах і Верховний суд, а саме у постанові від 24.12.2019 року справа №459/1801/17 та від 28.11.2018 року справа №537/1214/17.
Безпідставними вважає суддя і твердження захисниці щодо того, що працівники поліції надали відеозапис з місця події, який ніби то не є безперервним.
Як вбачається з досліджених доказів, до матеріалів справи долучено диск з двома відеофайлами, один з яких це відео, зняте з відеореєстартора службового автомобіля, інший - це відео, зняте з бодікамери поліцейського. Кожен з цих відеозаписів є повним та безперервним, без будь-яких ознак нарізки чи монтажу.
Дійсно, між цими окремими відеозаписами, знятими з різних носіїв, є невеличкий розрив у часі. Разом із тим, як пояснив поліцейський ОСОБА_3 , допитаний у якості свідка, це пов`язано із тим, що їм було видані нові бодікамери, режим роботи який відрізняється від тих, які вони мали раніше. Дана камера працює постійно в режимі онлайн та транслює відео на сервер ГУНП у Хмельницькій області, а при початку фіксації конкретних правопорушень поліцейський натискає кнопку для початку запису конкретного фрагмента відео на саму камеру, при цьому камера реагує на це певним режимом роботи світлових індикаторів. Інспектор вказав, що він вважав, що увімкнув камеру на режим запису одразу, після виходу з службового автомобіля, однак згодом побачив, що вона не перейшла у режим запису, тому увімкнув відповідний режим ще раз.
Разом із тим, відеозапис з бодікамери є повним і безперервним, на ньому відображені всі істотні обставини вчиненого правопорушення, а тому суддя приходить до висновку про допустимість та достатність такого доказу. 
Щодо тверджень захисниці про те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 .
Положеннями п.п.8,11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За приписами п.2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України. Тоді як згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.
Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.
Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується належним чином і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.  
При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує його майновий стан: наявність постійного місця роботи (служби) та сталого джерела доходів; характер вчиненого правопорушення, яке є умисним і грубим порушення ПДР України; особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності. 
Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.
Обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення у період воєнного стану у державі (п.5 ст.35 КУпАП).
Вирішуючи питання про можливість накладення адміністративного стягнення на особу у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя приходить до таких висновків.
Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі ((п.1.10 ПДР України).
Позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом (ч.2 ст.30 КУпАП).
Отже, вищевказані норми вказують про те, що права керування може бути позбавлена лише та особа, якій таке право раніше було надане (тобто водій, у розумінні п.1.10 ПДР України).
Крім того, положеннями КУпАП регламентується сам порядок виконання такого стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом.
Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія (ч.1 ст.317-1 КУпАП).
Отже, з вищевказаних законодавчих норм чітко вбачається, що особа, яка не є водієм і якій відповідне право раніше не надавалося, не може бути позбавлена такого права, оскільки навіть у разі ухвалення такого рішення суддею, така постанова не може бути виконана відповідним органом через відсутність посвідчення водія у особи.
Суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_1 не є водієм, оскільки посвідчення водія йому не видавалось, а отже відносно нього не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Враховуючи конкретні обставини справи, особу порушника, керуючись ст. 284 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ: 
Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 грн. (сімнадцять тисяч грн.), який стягнути в дохід держави.
Штраф слід стягнути за наступними реквізитами: (ГУК у Хмельницькій області /Хм.обл/ 21081300, ЄДРПОУ 37971775, Казанчейство України (ЕАП), рахунок № (IBAN): UA748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпеченя дорожнього руху).
Стягувач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області
29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, код ЄДРПОУ 40108824, в особі органу що складав протокол: ВП №5 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, 32000, вул. Артема Гончарука 3, м. Городок, Хмельницького району, Хмельницької області).
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави в сумі – 665 грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № (IBAN):UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір у справі Городоцький районний суд Хмельницької області код ЄДРПОУ 02886976).
Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя :