справа № 753/21468/25 головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
провадження № 22-ц/824/8275/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

08 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Фінагеєва В.О., 
суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
за участю секретаря: Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2026 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановленої під головуванням судді Колесника О.М., у м. Києві, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення грошових коштів, -
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення грошових коштів.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2026 року  позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк у сім днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч. 13 ст.187 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що вимоги ухвали від 26 січня 2026 року були виконані. 30 січня 2026 року позивачем подано уточнену позовну заяву із чітко визначеним цифровим розміром компенсації. Уточнений позов містив повний розрахунок суми компенсації: 121 161,67 грн. Загальна сума до стягнення становила 469 107,31 грн. Суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини, помилково вважаючи, що позивач не усунув недоліки. Суд порушив принцип доступу до правосуддя, встановивши надмірні формальні вимоги. Таблиця помісячного розрахунку боргу та компенсації додається окремим файлом.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що уточнений позов поданий позивачем на виконання вимог ухвали від 26 січня 2026 року є аналогічним первісному позову, тобто поданий без додержання вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема позивачем в прохальній частині позову не визначено цифрового розміру компенсації за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії по рішенню Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2021 року у справі №640/21389/20, за період з 15  квітня 2019 року по 08 жовтня 2021 року, за весь час прострочення, який він просить стягнути з відповідача на його користь. 
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно ч. 13 ст. 187 ЦПК України, позовна заява залишається без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 , без руху відповідно до ухвали від 26 січня 2026 року, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не чітко викладено позовні вимоги, а саме не вказано точного розміру компенсації за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії по рішенню Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2021 року у справі №640/21389/20, за період з 15.04.2019 по 08.10.2021, за весь час прострочення.
Разом з тим, на виконання ухвали суду від 26 січня 2026 року, позивачем було надано уточнену позовну заяву з прохальної частини якої вбачається, що позивач просить суд стягнути з ГУ ПФУ в м. Києві, на його користь компенсацію втрати частини доходів за період прострочення з вересня 2021 року по грудень 2025 року у розмірі 121 161,67 грн. 
Отже, позивач виконав вимоги ухвали, що не давало суду підстав для прийняття рішення про залишення позову без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2026 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.