ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/19709/25
Провадження № 22-ц/820/246/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар: Шевчук Ю.Г.,
 
за участю представника апелянта,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом ОСОБА_1 до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,
 
в с т а н о в и в:
 
У липні 2025 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії. 
 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.08.2024 року він придбав за договором купівлі-продажу земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:1047, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Ходосівська сільська рада, зареєстрована в реєстрі за № 2066. 
 
30 вересня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Ткач Н.Г. з метою відчуження вказаної земельної ділянки. Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Ткач Н.Г., відмовила у вчиненні нотаріальних дій та вказала про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме його складовій Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 21.05.2012 зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) на невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 . Арешт на належне позивачу майно було накладено Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяжень 12518639 на підставі постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 в межах розгляду кримінальної справи №49-3476 на підставі положень КПК України 1960 року. 
 
У відповідь на звернення щодо зняття арешту на майно, Офіс Генерального прокурора повідомив, що у працівників прокуратури відсутні повноваження щодо скасування арешту на майно у зв`язку із втратою чинності КПК України 1960 року, та вказано, що спір щодо звільнення майна з під арешту є приватноправовим, який слід розглядати за правилами цивільного судочинства.
 
17 червня 2025 року поштою позивачем направлено на адресу Хмельницької державної нотаріальної контори заяву від 13.06.2025 року, в якій він просив перенести до Спецрозділу запис про арешт нерухомого майна, зареєстрований 21.05.2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження:12518639 на підставі Постанови Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року за наступними критеріями: вид обтяження: «арешт нерухомого майна» опис предмета обтяження: «все рухоме та нерухоме майно, окрім набутого рухомого та нерухомого майна після 21.05.2012 року». На дану заяву 09.07.2025 року позивач отримав відповідь Хмельницької державної нотаріальної контори вих.№1147/01-16 від 02.07.2025 року, у якій Перша Хмельницька державна нотаріальна контора повідомила про те, що така нотаріальна дія, як припинення або скасування арешту, внесення змін до відомостей про арешт майна нотаріусом чинним законодавством не передбачена і до повноважень нотаріуса не входить. У разі зміни обтяжувача, особи, в інтересах якої встановлено обтяження речових прав, чи зміни умов обтяження проводиться державна реєстрація таких змін відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV.
Листом вих.№1/04-12 від 07.02.2025 року Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно позивачу було відмовлено у здійснені змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Зазначає що нотаріус на підставі постанови слідчого вправі був накласти арешт лише на майно, тільки для забезпечення заявленого цивільного позову або можливої конфіскації майна наявне у позивача станом на дату такого накладення та відповідно провести його опис в порядку визначеному КПК чинним на дату накладення арешту.
Фактичних даних, з яких би вбачалося, що придбане позивачем після 23.04.2012 року майно, тобто після ухвалення постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Оленського О.С. від 23.04.2012 року, безпосередньо пов`язане з предметом розслідування немає. Спірне майно незаконно утримується під арештом, оскільки не було визнано речовими доказами або доказовими матеріальними засобами. В рамках кримінального провадження також відсутні документи, які б підтверджували право власності на майно, на яке накладено арешт, протокол і опис майна з його оцінкою, а також інші докази, що свідчили б про володіння, користування чи розпорядження цим майном станом на дату винесення постанови про накладення арешту.
Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 21.05.2012 року внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна, при цьому вказавши об`єктом обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно без проведення його опису та ідентифікації, що призвело до накладення арешту на все майно, що було придбане позивачем після 23.04.2012 року, тобто після ухвалення постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Оленського О.С. від 23.04.2012 року.
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме його складовій Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 21.05.2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження - "арешт нерухомого майна №12518639 на невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 ".
Реєстрація обтяження відповідачем на майно, набуте позивачем після ухвалення постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Оленського О.С. від 23.04.2012 року за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що стало причиною звернення до суду.
Із урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати протиправною відмову Хмельницької державної нотаріальної контори про перенесення до Спецрозділу запису про арешт нерухомого майна, зареєстрованого 21.05.2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження:12518639 на підставі Постанови Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року за наступними критеріями: вид обтяження: «арешт нерухомого майна» опис предмета обтяження: «все рухоме та нерухоме майно, окрім набутого рухомого та нерухомого майна після 21.05.2012 року»; зобов`язати Хмельницьку державну нотаріальну контору провести державну реєстрацію змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: перенести до Спецрозділу запис про арешт нерухомого майна належного ОСОБА_1 , зареєстрований 21.05.2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження: 12518639 на підставі Постанови Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року за наступними критеріями: вид обтяження: «арешт нерухомого майна» опис предмета обтяження: «все рухоме та нерухоме майно, окрім набутого рухомого та нерухомого майна після 21.05.2012 року.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивач будучи учасником кримінального провадження, в рамках якого накладено слідчим Генеральною прокуратурою України арешт на все його нерухоме майно за правилами КПК, у разі порушення права власності. має право оскаржити накладений арешт в порядку встановленому цим законодавством, але не у спосіб передбачений цивільним судочинством.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовну заяву. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінка поставі слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року. У кримінальному провадженні формулювання «накласти арешт на все наявне майно підозрюваного» має цілком конкретне юридичне значення. Накладений арешт поширюється на те, що існувало у власності підозрюваного на дату винесення постанови і не поширюється на майно, набуте після цієї дати. Відповідно державний реєстратор/нотаріус не може поширювати арешт на будь-які об`єкти, набуті пізніше, нові об`єкти мають відображатися як не обтяжені, якщо немає нового арешту. Відповідач допустив порушення встановленого законом порядку накладення арешту, так як вправі був накласти арешт лише на майно, тільки для забезпечення заявленого цивільного позову або можливої конфіскації майна наявне у позивача станом на дату такого накладення та в подальшому допустив ще одне порушення під час перенесення даного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. 
Суд першої інстанції проігнорував наявність порушень з боку відповідача під час виконання постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року в межах розгляду кримінальної справи №49-3476 та дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Бабчук О.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник Першої Хмельницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від Першої Хмельницької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Судом встановлено, що постановою від 23.04.2012 року слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Оленського О.С. в межах розгляду кримінальної справи №49-3476, порушеної щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.368 КК України накладено арешт на все наявне майно позивача. Копію постанови направлено для організації виконання до Хмельницького МБТІ, УДАІ УМВС України у Хмельницькій області, Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ( а.с.19).
За витягом відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:
тип обтяження : арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12518639; зареєстровано 21 травня 2012 року 14:38:59 за №12518639 реєстратором: Перша Хмельницька державна нотаріальна контора: підстава обтяження: постанова Б\н 23.04.2012 року Генеральна прокуратура України, сл. О.Оленський; об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно. Власник ОСОБА_1 ; обтяжувач Генеральна прокуратура України ( а.с.20).
Кримінальне провадження №607/18004/14-к за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_1 про обвинувачення за ч.4 статті 368 КК України у кримінальному провадженні №4201400000000023 перебуває у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.
20 серпня 2024 року позивач придбав за договором купівлі-продажу земельну ділянку кадастровий номер: 3222487000:03:001:1047, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Ходосівська сільська рада, зареєстровано в реєстрі за №2066.
30 вересня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Ткач Н.Г з метою відчуження вказаної земельної ділянки, проте нотаріус в усній формі відмовила у посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки. Тому, 08 жовтня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Ткач Н.Г. з письмовою заявою про необхідність обґрунтування неможливості відчуження об`єкта нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності, а саме: земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Обухівський район, Ходосівська сільська рада, кадастровий номер 3222487000:03:001:1047, та посвідчення договору купівлі-продажу.
Листом вих.№12/01-16 від 08.10.2024 року щодо неможливості посвідчення договору купівлі-продажу позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. При цьому нотаріус в своєму листі зазначив, що проаналізувавши подані правовстановлюючі документи, та сформувавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта нерухомого майна, індексний номер 398383318 від 08.10.2024 року, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Ткач Н.Г., вважає, що відчужити вищезазначений об`єкт нерухомого майна та посвідчити договір купівлі-продажу немає можливості у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме його складовій Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 21.05.2012 року зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) 12518639 на невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 
17 червня 2025 року поштою позивачем направлено на адресу Хмельницької державної нотаріальної контори заяву від 13.06.2025 року, в якій він просив перенести до Спецрозділу запис про арешт нерухомого майна, зареєстрований 21.05.2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження:12518639 на підставі Постанови Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року за наступними критеріями: вид обтяження: «арешт нерухомого майна» опис предмета обтяження: «все рухоме та нерухоме майно, окрім набутого рухомого та нерухомого майна після 21.05.2012 року».
09 липня 2025 року позивач отримав відповідь Хмельницької державної нотаріальної контори вих.№1147/01-16 від 02.07.2025 року, у якій Перша Хмельницька державна нотаріальна контора повідомила про те, що така нотаріальна дія, як припинення або скасування арешту, внесення змін до відомостей про арешт майна нотаріусом чинним законодавством не передбачена і до повноважень нотаріуса не входить. У разі зміни обтяжувача, особи, в інтересах якої встановлено обтяження речових прав, чи зміни умов обтяження проводиться державна реєстрація таких змін відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV.
Листом вих.№1/04-12 від 07.02.2025 року Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно позивачу було відмовлено у здійснені змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: перенести до Спецрозділу запис про арешт нерухомого майна, зареєстрований 21.05.2012 року Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження:12518639 на підставі Постанови Генеральної прокуратури України від 23.04.2012 року за наступними критеріями: вид обтяження: «арешт нерухомого майна» опис предмета обтяження: «все рухоме та нерухоме майно, окрім набутого рухомого та нерухомого майна після 21.05.2012 року», а також скасувати (вилучити) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження: 12518639 на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер: 3222487000:03:001:1047, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Ходосівська сільська рада, зареєстровано в реєстрі за №2066.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
У частинах першій та третій статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.
У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України. Вказаний порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.
Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17 (провадження № 14-119цс18), від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц (провадження № 14-115цс18), від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц (провадження № 14-159цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц (провадження № 14-387цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/1 б-ц (провадження № 14-366цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц провадження № 14-418цс18) та від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18 (провадження № 14-559цс18).
При розгляді справи колегія суддів керується тим, що спірні правовідносини виникли за дії КПК України від 1960 року.
Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у статтях 126, 234 КПК України від 1960 року.
Як вбачається із матеріалів справи, арешт на все наявне майно ОСОБА_3  накладено постановою від 23.04.2012 року слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Оленського О.С. в межах розгляду кримінальної справи №49-3476, порушеної щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.368 КК України.
Кримінальне провадження №607/18004/14-к за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.4 статті 368 КК України у кримінальному провадженні №4201400000000023 перебуває на розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.
Оскільки кримінальне провадження у справі, у якій ухвалена постанова від 23.04.2012 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_1 , перебуває на розгляді у суді, право власності ОСОБА_1 порушено у кримінальному провадженні, то вирішення питання щодо спірних правовідносин чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюється за правилами КПК України від 1960 року. Позивач має право захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства. 
Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів визначених статтями 19-22 цього Кодексу є обов`язковою підставою для скасування рішення суду незалежно від доводів апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки розгляд цього питання передбачено в установленому кримінальним процесуальним законом порядку, суд першої інстанції хоча і правильно вважав, що справа у не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, неправомірно розглянув спір по суті у порядку цивільного судочинства, відмовивши у задоволенні позовних вимог, чим порушив предметну юрисдикцію спору.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі - закриттю, оскільки цей спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Керуючись ст.ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2025 року скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк