ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. справа №300/555/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Баран Василь Володимирович, до Івано-Франківського відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Баран Василь Володимирович, звернувся в суд із позовною заявою до Івано-Франківського відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо відмови у формуванні подання про повернення грошових коштів у розмірі 1370 грн. помилково (безпідставно, надміру) зарахованих до державного бюджету відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013; зобов?язання оформити подання до відповідного органу Державної казначейської служби України про повернення коштів в розмірі 1370 грн. на користь ОСОБА_1 , стягнутих у рамках виконавчого провадження №77787087 відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 накладено на позивача штраф у розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір в сумі 650,60 грн. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13.06.2025 вказану постанову Тисменицького районного суду змінено в частині стягнення судового збору в дохід державного бюджету, а саме – звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в дохід державного бюджету на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». В решті постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 залишено без змін. Однак, за період судового розгляду, відповідачем у межах виконавчого провадження №77787087 з примусового виконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 з позивача стягнуто кошти в сумі 2220 грн., зокрема 1700 грн. - адміністративний штраф, 170 грн. - виконавчий збір, 69 грн. і 281 грн. витрат виконавчого провадження. Позивач 23.12.2025 звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів в сумі 1370 грн. відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, які з нього стягнуто, однак листом від 23.01.2026 відповідач повідомив про відсутність підстави для повернення коштів. Згідно з частиною 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п?ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п?ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Тобто вказана стаття встановлює дві умови для сплати штрафу правопорушником за одночасного дотримання яких правопорушник зобов`язаний сплатити штраф у певний строк:?п?ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п?ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.?Постанову місцевого суду на дату відкриття виконавчого провадження позивач не отримував, а розгляд справи в порядку апеляційного оскарження тривав на дату списання коштів. Таким чином, строк встановлений ст. 307 КУпАП на дату відкриття виконавчого провадження та на дату примусового стягнення з ОСОБА_1 коштів - не пройшов, оскільки вказані законодавчі приписи не були дотримані. Як наслідок, відмова відповідача у формуванні подання про повернення грошових коштів у розмірі 1370 грн. помилково (безпідставно, надміру) зарахованих до державного бюджету є протиправною.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Згідно з частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
У судовому засіданні, що відбулося 24.02.2026, позивач та представник позивача Баран В.В. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. 
У судове засідання, призначене на 03.03.2026 позивач та його представник, представник відповідача не з`явилися, подали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на приписи ст.ст. 4, 194, 205, 268 Кодексу адміністративного судочинства України дану адміністративну справу суд вважає можливим розглянути в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.16-17).
Старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Береговським Т.С. 14.04.2025 відкрито виконавче провадження №77787087 з виконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.10).
Крім цього, постановою від 14.04.2025 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №77787087 визначено для позивача загальну суму мінімальних витрат у розмірі 350 грн. (а.с.11).
Постановою Старшого державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Береговського Т.С. від 01.05.2025 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 170 грн. (а.с.12).
Надалі, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.05.2025 по справі №352/3176/24 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2024 року (а.с.18-20).
Згідно з матеріалами справи, у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі 12.06.2025 закінчено виконавче провадження №77787087 (а.с.14-15).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13.06.2025 по справі №352/3176/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2024 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в дохід державного бюджету. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в дохід державного бюджету на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». В решті постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2024 року залишено без змін (а.с.21-26).
Крім цього, Старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Халусом М.В. 23.07.2025 відкрито виконавче провадження №78673916 з виконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.27).
У зв`язку із тим, що постанова Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 виконана в межах виконавчого провадження №7787087 постановою від 20.08.2025 закінчено виконавче провадження №78673916 (а.с.28).
На запит представника позивача Івано-Франківський відділ Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України листом від 23.12.2025 №223112 повідомив, що на виконанні перебувало виконавче провадження №77787087 з примусового виконання постанови №352/3176/24 виданої 23.12.2024 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області щодо стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 1700 грн. Державним виконавцем у межах виконавчого провадження стягнуто 2220 грн., 12.06.2025 державним виконавцем сформовано розпорядження однак з технічних причин кошти не поступили на депозитний рахунок стягувача. В ході моніторингу виконавчих проваджень 15.09.2025 встановлено, що розпорядження від 12.06.2025 не опрацьовано. Тому, 15.09.2025 державним виконавцем сформовано розпорядження про перерахування коштів 1700 грн. на користь ГУК в Івано-Франківській області, 170 грн. виконавчого збору в Казначейство України, 69 грн. та 281 грн. витрат виконавчого провадження в Державну казначейську служба України (а.с.30).
Позивач 23.12.2025 звернувся до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою в якій просив звернутися до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області із поданням відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, про повернення йому зарахованих до бюджету коштів у розмірі 1370 грн., які стягнуті згідно з платіжною інструкцією №13804 від 09.06.2025 на суму 2220 грн. (а.с.31-32).
На вказану заяву відповідач листом від 23.01.2026 №13781 повідомив, що на його виконанні перебувало виконавче провадження №77787087 з примусового виконання постанови №352/3176/24, виданої 23.12.2024 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 1700 грн. Так, державним виконавцем 09.06.2025 сформовано платіжну інструкцію (списання) та направлено в АТ КБ «Приватбанк» з метою виконання постанови суду, а 10.06.2025 на рахунок Івано-Франківському ВДВС надійшли кошти. Як наслідок, 12.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням. Івано-Франківським апеляційним судом 13.06.2025 винесено постанову про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а в решті постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 №352/3176/24 залишено без змін. Як наслідок, підстави для повернення позивачу коштів відсутні (а.с.33).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у формуванні подання про повернення грошових коштів у розмірі 1370 грн. помилково (безпідставно, надміру) зарахованих до державного бюджету, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 зі змінами (далі - Закон №1404-VIII).
Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п.2 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з ч.1 ст.300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, за приписами ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
З системного аналізу наведених норм слідує, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, і лише у випадку несплати правопорушником штрафу в зазначені строки, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
Як уже встановлено судом, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.05.2025 по справі №352/3176/24 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2024 року.
Враховуючи наведене, оскільки строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП для позивача ще не минув, так як був поновлений, то Старший державний виконавець Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції безпідставно стягнув з позивача 2220 грн. у межах виконавчого провадження №77787087 щодо виконання постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24.
Щодо заявленої позивачем суми в межах якої має бути сформоване подання про повернення коштів, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом з`ясовано, що стягнута з позивача сума в розмірі 2220 грн. складається з штрафу - 1700 грн., виконавчого збору - 170 грн. та витрат виконавчого провадження – 69 грн. + 281 грн.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 по справі №352/3176/24 (залишена без змін у вказаній частині постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.05.2025) визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., то Старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надміру стягнуто з позивача 1370 грн. (2220 грн. – 850 грн.).
Частинами 1, 4 статті 47 Закону № 1404-VIII передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (надалі Порядок №787).
Так, п.1 Порядку №787 передбачено, що надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання.
Відповідно до п.3 Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення платіжних інструкцій для здійснення внутрішніх операцій.
Пунктом 5 Порядку № 787 встановлено, що повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Згідно з ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Підпунктом 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» постановлено органам, що контролюють справляння надходжень бюджету забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого Постановою КМУ № 106, органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодами класифікації доходів бюджету 21080500, 21080600, 21080800, 21081100, 21081300, 21081800, 22070000, 22090100, 22090200, 24010000, 24010100, 24010200, 24010300, 24010400, 50080100 за виконавчими документами, які перебувають/перебували на виконанні, 22010300, 22012600, 22012700, 22012900 у разі надання послуг у сферах державної реєстрації нотаріусами є Міністерство Юстиції України.
Враховуючи, що з позивача було стягнуто адміністративний штраф за виконавчим документом, який перебував на примусовому виконанні, застосовується код класифікації доходів бюджету 21081300, уповноваженим органом, що контролює справляння надходжень бюджету, виступає Міністерство юстиції України.
За змістом Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.06.2011 № 759/19497, міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.
Таким чином, кошти стягнуті в межах виконавчого провадження №77787087 підлягають поверненню позивачу на підставі відповідного подання відповідача, який в спірних правовідносинах є уповноваженим органом, що контролює справляння надходжень бюджету. 
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача – суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання до адміністративного суду цього позову на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а отже судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Івано-Франківського відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні подання про повернення грошових коштів у розмірі 1370 грн., надміру зарахованих до державного бюджету відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України №787 від 03.09.2013.
Зобов`язати Івано-Франківський відділ Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 35021710, вул.Галицька, 45, м.Івано-Франківськ) звернутися до відповідного органу Державної казначейської служби України із поданням відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) коштів у розмірі 1370 грн. стягнутих у виконавчому провадженні №77787087. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.