Кегичівський районний суд Харківської області 
Справа № 624/1240/25 
№ провадження 2/624/98/26
РІШЕННЯ
іменем України
селище Кегичівка 27 лютого 2026 року 

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі 
головуючого судді Куст Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/1240/25,
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (далі - ТОВ «ФІНФОРС»),
представник позивача: Лигін Олег Володимирович,
відповідач: ОСОБА_1 ,
представник відповідача: Ковток Ольга Вікторівна,
суть вимог: про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Виклад позиції позивача.
ТОВ «ФІНФОРС» в особі представника Лигіна О.В. звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором: № 1498948-А від 15 липня 2021 року у розмірі 43900,00 грн та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 липня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено кредитний договір № 1498948-A. Кредитний договір було укладено на підставі правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» №1406-1 від 14 червня року.
Згідно з п. 2.6.1. Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 20000,00 грн. Відповідно до п. 2.6.2. строк кредиту з 15 липня 2021 року по 13 серпня 2021 року включно. Згідно п. 2.6.4. за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.796% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 6.4. кредитного договору - у випадку застосування акційної процентної ставки, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за такою акційною процентною ставкою. Акційна процентна ставка діє виключно до запланованої дати повернення кредиту, зазначеної у п.2.6.3 цього договору. У випадку оформлення продовження строку користування кредитом (за виключенням автопролонгації), до кредиту в подальшому застосовується стандартна процентна ставка. 
Відповідно до п. 6.5 кредитного договору - у випадку застосування автопролонгації строку дії договору та, відповідно, продовження строку користування кредитом, отриманого за акційною процентною ставкою, позичальник сплачує проценти за період з дня (дати) видачі кредиту і до запланованої дати за стандартною процентною ставкою. У такому випадку, нарахування процентів відбувається наступним чином: за період з дня (дати) видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту, зазначеної у п.2.6.3 цього договору, проценти перераховуються як різниця між стандартною процентною ставкою та акційною процентною ставкою. Таке перерахування відбувається у перший день дії автопролонгації. При цьому, відповідно до п. 1.17. Договору стандартна процентна ставка складає 1.99% за кожен день користування кредитними коштами. ТОВ «СС ЛОУН» надало кредит відповідачеві в сумі 20 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 . 
У встановлений строк дії кредитного договору відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, у зв`язку з чим, керуючись умовами кредитного договору та умовами додаткової угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 15 липня 2021 року, кредитний договір було автопролонговано на 20 днів. 
Згідно з п. 5.7. Кредитного договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом/неоформлення продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом – подовженим на наступних умовах: 5.7.1 Строк автопролонгації договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту у випадку оформлення продовження строку користування кредитом), і до спливу 20 (двадцяти) календарних днів включно. 5.7.2. В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 2.99%. Відповідно до п. 5.8 Сторони погодили, що угода на автопролонгацію договору підписується позичальником одночасно з підписанням цього договору. Автопролонгація строку дії кредитного договору - це відкладальна обставина в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитного договору. 
У встановлений додатковою угодою на автопролонгацію строк нової узгодженої дати повернення кредиту 02 вересня 2021 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі: 20000,00 грн. - тіло кредиту та 23 900,00 грн - нараховані проценти.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань, 15 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН», як клієнтом, та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 40071779-120.
Згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за Кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно додатку №1, є невід`ємною частиною договору. Як вбачається з витягу з реєстру прав грошових вимог (Додаток №1 до договору факторингу) TOB «СС ЛОУН» відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором № 1498948-A на загальну суму 43900,00 грн. 
TOB «СС ЛОУН» повідомило позичальника про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФІНФОРС» шляхом направлення 15 вересня 2021 року електронного листа на електронну адресу позичальника.
Станом на день звернення з даною позовною заявою до суду відповідач не звертався до ТОВ «ФІНФОРС», ТОВ «СС ЛОУН» з запереченням щодо відступлення права вимоги за кредитним договором у порядку (ст. 518 ЦК України).
Станом на дату направлення даної позовної заяви, заборгованість позичальника по кредитному договору перед ТОВ «ФІНФОРС» не сплачена і складає: 43900,00 грн.
Позиція відповідача.
Представник відповідача Ковток О.В. через електронний суд надала письмові пояснення, в яких просить суд відмовити позивачу у їх задоволенні у повному обсязі. Письмові пояснення обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісного кредитора до позивача за кредитним договором № 1498948-A від 15 липня 2021 року, це доводить відсутність у ТОВ «Фінфорс» права вимоги та є самостійною та достатньою підставою до відмови в задоволенні позову, незалежно від обґрунтованості вимог позивача по суті спору. На підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором позивач надав копію договору відступлення прав вимоги № 40071779-120 від 15 вересня 2021 року між ТОВ "Фінфорс" та ТОВ "СС Лоун" з додатками. Відповідно до п. 3.1. договору факторингу, право грошової вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав грошових вимог. Проте, даний Реєстр не свідчить про те, що саме кредитний договір 1498948-A від 15 липня 2021 року увійшов до портфелю заборгованості, який придбав ТОВ "Фінфорс", оскільки наданий до суду в незаповненому вигляді, з пустими графами. В додатках до позовної заяви наявний Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 40071779-120 від 15 вересня 2021 року відповідно до якого ТОВ «Фінфорс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1498948-A від 15 липня 2021 року в сумі 43900 грн з яких: 20000 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 19900 грн загальна сума по відсотках, 4000 грн додаткові відсотки. 
Разом із тим, Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 40071779-120 вимоги від 15 вересня 2021 року не є копією оригінального реєстру прав, який мав бути підписаний обома сторонами правочину. Витяг сформовано та підписано лише представником ТОВ «Фінфорс» та не містить підпису завіреної печаткою ТОВ «СС Лоун» (аналогічний висновок було зроблено 22 липя 2025 року у постанові Кропивницького апеляційного суду за наслідками розгляду справи № 398/4125/24). Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів щодо набуття останнім права грошової вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором № 1498948-A від 15 липня 2021 року, у зв`язку з укладенням договору факторингу № 40071779-120 від 15 вересня 2021 року між ТОВ "Фінфорс" та ТОВ "СС Лоун". Фактично наявний в додатках до позовної заяви витяг не є витягом з оригінального реєстру боржників, оскільки по суті є аркушем паперу, на якому позивачем надрукована певна інформація, яка на його думку відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком до договору факторингу. Іншими словами, зазначений документ є лише твердженням позивача, яке підлягає доведенню на загальних підставах.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
29 грудня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом.
Ухвалою суду від 31 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 січня 2026 року. 
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року клопотання представника позивача про витребування доказів – задоволено. Судове засідання відкладено на 09 год 00 хв 27 лютого 2026 року.
Сторони у судове засідання не з`явились, про місце, дату і час повідомлені належним чином, натомість представник позивача надав клопотання одночасно з позовом про розгляд справи за відсутності представника,
Представник відповідача подав клопотання про проведення судового засідання призначеного на 27 лютого 2026 року без участі відповідача та його представника з урахуванням наданих письмових пояснень.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом установлено, що 15 липня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний кредитний договір № 1498948-А. Підписання електронного договору відповідачам було здійснено шляхом введення відповідачем одноразового ідентифікатора f55817. Пунктом 5.7 кредитного договору визначено, що сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом, неоформлення продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах.
Згідно з п. 5.7.1 кредитного договору, строк автопролонгації договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту випадку оформлення продовження строку користування кредитом), і до спливу 20 (двадцяти) календарних днів включно.
Пунктом 5.7.2 кредитного договору визначено, що в період автопролонгації діяла підвищена процентна ставка у розмірі 2,99 %.
Відповідно до п. 5.8. кредитного договору, сторони погодили, що угода на автопролонгацію договору підписується позичальником одночасно з підписанням цього договору.
Пунктом 6.6 кредитного договору визначено, що у разі застосування автопролонгації на суму кредиту (фактичний залишок суму кредиту) позичальника нараховується підвищена процентна ставка, яка становить 2.99 %, а за кожен день користування кредитом. Така підвищена процентна ставка нараховується починаючи з 1-го дня автопролонгації та діє до дня, зазначеного у відповідній угоді як нова узгоджена сторонами запланована дата повернення кредиту, та/або оформлення позичальником продовження строку користування кредитом на умовах цього договору.
Пунктами 1.2-1.7 угоди до кредитного договору (автопролонгація), сторони узгодили, що в період автопролонгації позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.30-34).
15 липня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем було укладено угоду до кредитного договору (автопролонгація), якою договір було автопролонгований, в зв`язку з чим, строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 02 вересня 2021 року включно, загальна вартість кредиту та сума до повернення 43900,00 грн. Підписання додаткової угоди до кредитного договору було здійснено відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора f55817 ( а.с. 34 зворотної сторінки –35). 
Після укладання кредитного договору відповідач отримав кредит від ТОВ «СС ЛОУН» в сумі 20000,00 грн на свою платіжну карту, що підтверджується наданою інформацією АТ КБ АТ КБ «Приватбанк» від 04 лютого 2026 року (на виконання ухвали про витребування), в якій повідомлено, що на банківську картку (рахунок) на , що було емітовано банком на ім`я ОСОБА_1 було зарахування коштів на суму 20000,00 грн – 15 липня 2021 року, вказане підтверджується випискою по рахунку за період 15 липня 2021 року – 19 липня 2021 року (а.с.71-72); витягом від 15 липня 2021 року з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ «ФК «САН РАЙЗ ФІНАНС» згідно Договору №6 від 12 жовтня 2020 року; (а.с.36-40).
Також судом встановлено, що матеріали справи містять анкету позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1498948-А від 15 липня 2021 року, (а.с.27), паспорт кредиту, який також підписаний ОСОБА_1 15 липня 2021 року.
15 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН», як клієнтом, та ТОВ «ФІНФОРС», як Фактором, було укладено Договір факторингу № 40071779-120, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. (а.с.43-48).
Згідно витягу до договору факторингу№ 40071779-120, реєстру права грошової вимоги, за № 1282 значиться ОСОБА_1 , розмір фінансового активу -43900,00 грн (а.с.48).
Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за договором № 1498948-А від 15 липня 2021 року, станом на 02 вересня 2021 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору складає: 20000,00 гривень - тіло кредиту та 23900,00 гривень - нараховані проценти, всього: 43900,00 гривень. (а.с.41-42).
Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14 червня 2021 року, вказані правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» www.ccioan.ua ( а.с.16-26)
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч. 1ст. 638 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
З аналізу статей 205-207 ЦК України, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших.
Так, з матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір № 1498948-А від 15 липня 2021 року містить електронний підпис відповідача із одноразовим ідентифікатором f55817, який було надано позичальнику для підписання договору та підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.
У вищевказаному договорі наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту (графік платежів), який є невід`ємною частиною Договору позики.
Умови зазначеного договору позики є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Отже кредитний договір між сторонами є укладеним та позичальник ознайомлений з його умовами.
Первісний кредитор виконав свої обов`язки, що підтверджується наданою інформацією ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» від 04 лютого 2026 року, в якій підтверджено отримання відповідачем 20000,00 грн кредитних коштів.
Як вбачається із матеріалів справи, строк дії договору було автопролонговано, з 15 липня 2021 року по 02 вересня 2021 року та проценти нараховані первісним кредитором ТОВ «СС ЛОУН» в межах даного строку кредитування.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за договором кредиту не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість, що складається із суми тіла кредиту 20000,00 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування в сумі 23900,00 грн, а всього 43900,00 грн.
Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
З огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладеного договору факторингу № 40071779-120 від 15 вересня 2021 року між ТОВ «СС ЛОУН», як клієнтом, та ТОВ «ФІНФОРС», як Фактором, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором №1498948-А від 15 липня 2021 року.
Твердження представника відповідача, щодо відсутності переходу права вимоги, спростовується, тим, що Договір факторингу № 40071779-120 від 15 вересня 2021 року та всі додатки до нього укладені в електронній формі з розміщенням кваліфікованих електронних підписів (КЕП) та електронними печатками обох сторінок (ТОВ «Фінфорс» та ТОВ «СС Лоун»), вони є оригіналами електронних документів у розумінні ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» . Наявність КЕП підтверджує цілеспрямованість даних та факт погодження передачі вимоги за договором № 1498948-А обом сторонами права.
Надання Витягу з Реєстру, а не повного Реєстру на цих носіях, є правомірним заходом захисту персональних даних інших боржників, які не є сторонами даного спору. Оскільки Витяг містить повну ідентифікацію боржника ( ОСОБА_1 ), номер кредитного договору та деталізовану суму заборгованості, яка збігається з даними Договору факторингу, тому у суду немає підстав сумніватися у правомірності переходу права вимоги.
Посилання на постанову Кропивницького апеляційного суду у справі № 398/4125/24 суд вважає невідповідним, оскільки зі змісту даного рішення, не вбачається, що у цій справі були докази підписання договору факторингу сторонами КЕП.
Враховуючи, вищевикладене, позовні вимоги, підлягають до повного задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 5702 від 22 грудня 2025 року, а тому, суд у відповідності ст.141 ЦПК України стягує його з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовну заявутовариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» в особі представника Лигіна Олега Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити повністю.
Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» суму боргу за кредитним договором № 1498948-А від 15 липня 2021 року в розмірі 43900 (сорок три тисячі дев`ятсот) грн 00 коп.
Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду або через Кегичівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (далі - ТОВ «ФІНФОРС», місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2, код ЄДРПОУ 41717584,
представник позивача: Лигін Олег Володимирович, поштова адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2, 
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
представник відповідача: ОСОБА_2 .

Суддя Н.М. Куст