Справа № 175/12821/25
Провадження № 2-о/175/186/25
РІШЕННЯ 
Іменем України
"06" квітня 2026 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 175/12821/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у якій заявник просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем – батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтуванні заяви зазначено про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько заявника був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявника про що було складено актовий запис № 691. У зв`язку з тим фактом, що батько заявника потребував простійного догляду, тому заявник з 2023 року постійно проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Після смерті батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про спадщину за законом, виданого 16.05.2003 року державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С., зареєстрованого в реєстрі за № 890. Оскільки заявник не заявляв про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця та проживав з ним на час відкриття спадщини за однією адресою, таким чином, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті спадкодавця. 26.05.2025 року заявник звернувся до нотаріуса з метою реалізації спадкових прав, але постановою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та мотивовано це тим, що у судовому порядку необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, вищеперераховані обставини змусили заявника звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
11.09.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття окремого провадження та цією ж ухвалою справу було призначено до судового розгляду.
Заявник у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце слухання справи.
Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
24.11.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про витребування доказів у справі. На виконання вимог ухвали приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С. будо надано суду матеріали спадкової справи № 94/2025.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 , він належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25.04.1972 року, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 277654 від 26.01.2012 року, ОСОБА_2 мав першу групу інвалідності.
Згідно з довідкою № 18037 щодо реєстрації місця проживання на день смерті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті він один був офіційно зареєстрований за вказаною адресою.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.04.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 74 років, актовий запис про смерть № 691.
Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 16.05.2003 року державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С., зареєстрованого в реєстрі за № 890, спадкоємцю на час відкриття спадщини належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 665136 від 29.05.2003 року.
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку було видано приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С. № 618/03-31 від 26.05.2025 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для подання заяви про уступ у спадщину.
Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 81305963 від 26.05.2025 року, було заведено спадкову справу № 74123043.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 05.09.2012 року (видано повторно), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 42 роки, актовий запис про смерть № 152.
Згідно з актом про підтвердження факту сумісного проживання від 13.06.2025 року, ОСОБА_1 проживав зі своїм батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки № 68/17.04-19 від 13.06.2025 року, ОСОБА_1 проживав зі своїм батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2025/006919348 від 26.05.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 94/2025, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 .
Таким чином, вищеперерахованими доказами підтверджується доводи заявника.
Встановлення фактів спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадщини після смерті батька.
Суд не вбачає наявність будь-якого спору про право у даному випадку.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьоюстатті 1268 ЦК Україниобставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.
Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.
Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку спадкодавця спільно, знайшов своє підтвердження у досліджених матеріалах справи.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.
Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме: його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем – батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 12,13,81,223,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом із спадкодавцем – батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя Н. С. Краснокутська