ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року	Львів	Справа № 140/35549/23 пров. № А/857/48128/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в справі № 140/35549/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Валюх В.М.,
час ухвалення рішення – 20 жовтня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати разової щорічної обов`язкової гарантованої грошової виплати відповідно до вимог частини четвертої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-ХІV, та зобов`язання здійснити нарахування та виплатити разову щорічну обов`язкову гарантовану грошову виплату відповідно до вимог частини четвертої статті 12 Закону № 3551-XII в редакції Закону № 367-ХІV за 2023 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (8845 грн).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі 1000 гривень.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20.03.2023 № 2983-IX, у розмірі 1000 гривень.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що громадянам, які мають право на виплату, та не є пенсіонерами та не проходять службу (не працюють), для отримання допомоги потрібно подати заяву до територіального органу до Пенсійного фонду України, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або надіслати з використанням засобів поштового або електронного зв`язку (за технічної можливості з накладанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) із обов`язковим долученням до заяви копії паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу; копії реєстраційної облікової картки платника податків; копії посвідчення особи, яке дає право на отримання грошової допомоги; номер банківського рахунку для перерахування коштів. Позивач не звертався до відповідача із заявою та вищевказаними документами про виплату грошової допомоги до Дня Незалежності України як учаснику бойових дій.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 4).
09.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відповіді щодо причин відмови у виплаті 8845 грн щорічної грошової допомоги до 24 серпня за 2023 рік (а. с. 5).
Листом від 12.09.2023 відповідач роз`яснив позивачу положення Порядку № 754 та рекомендував позивачу для подання відповідної заяви звернутися до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) (а. с. 6).
З матеріалів справи видно, що позивачу у 2023 році не була виплачена разова грошова допомога до Дня Незалежності України в жодному розмірі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Спірним у цій справі є право позивача на отримання разової грошової допомоги до Дня Незалежності України відповідно до статті 12 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367- XIV.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Закон № 3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них передбачений статтею 12 Закону № 3551-XII (пункти 1-22), зокрема, однією із таких пільг є надання щорічної разової грошової виплати.
Колегія апеляційного суду підкреслює, що суд попередньої інстанції правильно врахував висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14 травня 2025 року в зразковій справі № 440/14216/23 та встановив, що пунктом 3 Порядку здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань», установлено, що грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 році учасникам бойових дій, в розмірі 1000 гривень.
Водночас, матеріали справи свідчать про те, що позивачу, як учаснику бойових дій, у 2023 році разова грошова допомога до Дня Незалежності України в розмірі 1000 грн виплачена не була. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач не скористався правом на подання заяви про отримання такої допомоги разом з пакетом документів, оскільки 09.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати щорічної грошової допомоги до 24 серпня за 2023 рік.
Відповідно до пункту 3 Постанови №754 від 21.07.2023 року, у разі неможливості подання Пенсійному фонду України визначеної в абзаці першому цього пункту інформації (щодо осіб (за категоріями), які мають право на отримання разової грошової виплати до Дня Незалежності України і не перебувають на обліку в Пенсійному фонді України) до 1 серпня поточного року таку інформацію може бути подано до 1 жовтня поточного року.
Колегія суддів зауважує, що Порядок №754 не встановлює особливих вимог до форми та змісту заяви на отримання спірної разової грошової виплати.
Так, позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пільг на житлово-комунальні послуги (пільгова категорія – учасник бойових дій), тобто, відповідачу було відомо про статус позивача як учасника бойових дій та його поточний рахунок.
Відтак відмова пенсійного органу у виплаті разової грошової допомоги до Дня Незалежності України в розмірі 1000 грн на заяву позивача від 09.08.2023 року, є протиправною.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в справі № 140/35549/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року.