Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Справа№200/186/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через свого представника, адвоката Сологуба Сергія Анатолійовича, який діє на підставі ордера Серії АН №1154689 від 09 січня 2026 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі -відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності позивачу з 01 вересня 2025 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності позивачу з 01 вересня 2025 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у вересні 2025 року йому не була виплачена пенсія по інвалідності. З відповіді відповідача він дізнався, що виплата пенсії припинена з 01 вересня 2025 року у зв`язку з відсутністю інформації про віднесення його до категорій осіб, визначених п. 3 постанови КМУ від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» та відсутності електронної інформації стосовно рішення експертної команди з проходження оцінювання повсякденного функціонування особи та роз`яснено, що для подальшого поновлення виплати пенсії по інвалідності, йому необхідно пройти оцінювання повсякденного функціонування особи або надати документи, які підтверджують віднесення до категорій.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що порушують його право на отримання пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом. 

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
05 лютого 2026 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі. 
09 лютого 2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262.
Відповідач зазначає, що спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення, що регулюється спеціальним законом – Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262, а не Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як посилається позивачу у позові. 
Відповідач зазначає, що у період 2022 – 2024 роках діяли нормативні акти, якими передбачалося автоматичне продовження строків інвалідності в умовах воєнного стану.
З 01 січня 2025 року в Україні запроваджено нову модель підтвердження інвалідності – оцінювання повсякденного функціонування особи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 №1338 (далі – постанова 1338).
Інвалідність позивачу була встановлена: з 27.11.2020 по 01.03.2022; з датою чергового переогляду – 28.02.2022.
Після закінчення зазначеного строку: до Головного управління не надходили документи, що підтверджують продовження інвалідності; відсутні електронні відомості в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери щодо результатів оцінювання повсякденного функціонування особи позивача; 
Також позивач не звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про поновлення чи продовження виплати пенсії та не подавав витяг з рішення експертної команди з діючим строком інвалідності. 
На підставі листа Пенсійного фонду України від 17.02.2025 №2800-030101- 9/10643 виплата пенсії з 01.09.2025 року була продовжена лише окремим категоріям осіб, щодо яких у Пенсійному фонді наявна підтверджуюча інформація. 
Відомості про віднесення позивача до таких категорій у Головного управління до тепер відсутні, а тому з 01.09.2025 року виплату пенсії припинено.
На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У наданої відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що призначення позивачу пенсії згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, не виключає застосування до спірних правовідносин положень «загального» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
Позивачу інвалідність була встановлена з 27 листопада 2020 року до 01 березня 2022 року з датою чергового переогляду 28 лютого 2022 року, тобто до набрання чинності постанови № 1338 від 15.11.2024, і дата повторного огляду припадає на час існування воєнного стану на території України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 м. Краматорськ входить до цього переліку. У зв`язку з чим, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. 

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 , який виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 28 серпня 1995 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та є одержувачем пенсії по інвалідності за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно довідки, до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) серії 12 ААБ №782760 від 08.12.2020 ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІ групи з 27 листопада 2020 року, захворювання, одержано під час безпосередньої участі в АТО, забезпечення її проведення. Інвалідність встановлена на строк до 01 березня 2022 року. Дата чергового переогляду – 28.02.2022 року. 

У вересні 2025 року позивачу припинено виплату пенсії по інвалідності як інваліду ІІ групи.
У зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо підстав припинення йому виплати пенсії по інвалідності та поновлення виплати пенсії.
Листом від 08.10.2025 (вих№41423-42316/С-02/8-0500/25) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що з позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Враховуючи вищезазначене та положення підпункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам з інвалідністю, яким виплата пенсії продовжувалась по 10.05.2025 (лист Пенсійного фонду України від 12.08.2024) або інвалідність встановлено згідно довідки МСЕК на строк по 08.02.2025 роки, виплата пенсії продовжується по 08.08.2025 року.
Таким чином, виплату пенсії гр. ОСОБА_1 подовжено по 31 серпня 2025 року.
З 01 вересня 2025 року позивачу виплату пенсії припинено відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи». 
Для подальшого поновлення виплати пенсії по інвалідності позивачу необхідно пройти оцінювання повсякденного функціонування особи або надати документи, які підтверджують віднесення до категорій, визначених п. 3 Постанови № 1338.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії по інвалідності, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до ст. 18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Відповідно до статті 26 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.
Як вже зазначалося судом, позивач отримував пенсію по інвалідності 27 листопада 2020 року до 01 вересня 2025 року виплачувалась позивачу на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №782760 від 08.12.2020 року про визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи, захворювання одержане під час безпосередньої участі в АТО, при цьому, в період з листопада 2020 року по вересень 2025 року виплата пенсії по інвалідності позивачу проводилася відповідно до підпункту 14-6.1 пункту 14-6 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без результатів повторного огляду на період дії воєнного стану.
Підставою для припинення нарахування та виплати позивачу пенсії з вересня 2025 року відповідач, із посиланням на положення пункту 3 постанови КМУ №1338, зазначив про відсутність у відповідача рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо продовження строку інвалідності.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що в разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (Офіційний вісник України, 2009 р., № 95, ст. 3265), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» (Офіційний вісник України, 2022 р., №25, ст. 1310) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 року до 1 листопада 2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що оскільки інвалідність позивачу була встановлена з 27 листопада 2020 року, що вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, тобто до набрання чинності Постановою № 1338 (26.11.2024), та строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, у зв`язку з чим позивачу продовжувалася виплата пенсії до 08.08.2025, в даному випадку позивач зобов`язаний пройти медогляд у строк до 1 листопада 2025 року для оцінювання повсякденного функціонування (у відповідності до абзацу 11 пункту 3 Постанови №1338). До 01 листопада 2025 року інвалідність позивача вважається продовженою.
Відтак, твердження відповідача щодо правомірності припинення виплати пенсії по інвалідності позивачу з вересня 2025 року у зв`язку з відсутністю у Головного управління ПФУ в Донецькій області рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо продовження позивачу строку інвалідності є необґрунтованими, зважаючи на право позивача на проходження повторного огляду в медико-соціальних експертних комісіях до 1 листопада 2025 року.
Як наслідок, відповідачем безпідставно припинено позивачу виплату пенсію з 01 вересня 2025 року, тобто у період, коли інвалідність позивача ще вважалася продовженою.
Крім вказаного, суд звертає увагу відповідача на приписи абзаців 16-18 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»:
до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.
Суд наголошує, що позивачу інвалідність була встановлена до набрання чинності постанови від 15.11.2024 №1338 і дата повторного розгляду (28.02.2022 року) припадала на час існування воєнного стану на території України (абзаци 12, 14 пункту 3 постанови Кабміну № 1338).
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (зареєстровано Міністерством юстиції України 11.03.2025 року) місто Краматорськ входить до цього переліку.
Таким чином, дії з припинення здійснення пенсійних виплат з 01 вересня 2025 року є протиправним.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі «Суханов та Ільченко проти України», №№ 68385/10, 71378/10, §§ 52, 30-31, 53, рішення від 26 червня 2014 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.
Щодо соціальних виплат ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам.
Таким чином, припинення виплати пенсії не у спосіб, визначений законом, становить порушення права позивача на мирне володіння своїм майном, яке є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.
З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із платіжною інструкцією 1.482337799.1 від 09 січня 2026 року, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 331,20 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 331,20 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя А.О.Черникова