Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/86/26 
Провадження № 1-кп/499/51/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в селищі Іванівка Березівського району Одеської області у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026167260000001 від 01.01.2026 року за обвинуваченням:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Волгоград, російська федерація, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 02.10.2025 року Іванівським районним судом Одеській області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 11.09.2025 стосовно ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 499/1060/25) строком на 6 місяців та встановлено такі заборони:
1) заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 та їх спільними дітьми за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на визначену відстань до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 та їх спільними дітьми;
3) заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
4) заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Про видачу вказаного обмежувального припису Іванівським районним судом Одеської області повідомлено відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, – ОСОБА_3 на профілактичний облік.
Працівниками ВП № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області 22.09.2025 ОСОБА_3 було під підпис ознайомлено з вищевказаним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 11.09.2025 про видачу обмежувального припису та встановленими заходами тимчасового обмеження.
Незважаючи на це ОСОБА_3 , який був належним чином ознайомлений із указаним обмежувальним приписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 31.12.2025 року ОСОБА_3 прийшов до місця проживання ОСОБА_4 та їх спільних дітей за адресою: АДРЕСА_1 влаштував сварку та відмовлявся його покидати, чим умисно не виконав обмежувальний припис, що виразилось у порушенні заборони перебувати в місці спільного проживання поряд з потерпілою.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України – невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників.
Обвинувачений у присутності захисника не оспорював встановлені під час дізнання обставини та погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження. 
Судом при дослідженні відповідних заяв встановлено, що сторони обізнані зі своїми правами, правильно розуміють зміст обставин кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Тож, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі дослідження обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України – невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 : засуджений 02.10.2025 року Іванівським районним судом Одеській області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки; за місцем проживання характеризується негативно: невідповідальний, конфліктний, вживає алкогольні напої, неодноразово надходять скарги на останнього; одружений та має трьох неповнолітніх дітей; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України: вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу ОСОБА_3 , його відношення до скоєного правопорушення, зважаючи, що ОСОБА_3 раніше вже був засуджений до покарання у виді пробаційного нагляду та скоїв кримінальне правопорушення, суд вважає, що необхідним є застосування покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
За приписами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, ОСОБА_3 вчинив після засудження за попереднім вироком та в період невідбутого покарання у виді пробаційного нагляду
Згідно з ч.4 ст. 171 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.
Тож, остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити за сукупністю вироків з урахуванням положень ст. 72 КК України, а саме: менш суворе покарання у виді пробаційного нагляду підлягає переведенню в більш суворе покарання у виді обмеження волі.
Таким чином, на підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 02.10.2025 року з розрахунку: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України. 
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі статей 71, 72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Речові докази у справі відсутні.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня з дня отримання його копії.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя 	ОСОБА_5