Справа №574/867/25 	Головуючий у суді у 1 інстанції -  ОСОБА_1 	
Номер провадження 11-кп/816/825/26 	Суддя-доповідач - Косолап 	
Категорія - 23 	  	

ВИРОК
Іменем України

15 квітня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі: 
судді-доповідача - ОСОБА_2 , 
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №12025200450000814, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2025 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Буринського районного суду Сумської області від 12.01.2026, яким 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Успенка, Буринського району, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
22.08.2025 Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин, 
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_8 ,
обвинуваченого – ОСОБА_7 ,
захисника – ОСОБА_9 ,
потерпілої – ОСОБА_10 ,
у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Буринського районного суду Сумської області від 12.01.2026 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт. 
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано ОСОБА_7 частково відбуте ним покарання у виді громадських робіт за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025 - 8 годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався. 
Суд установив, що ОСОБА_7 , починаючи з листопада 2024 року, умисно систематично вчиняв фізичне насильство щодо своєї рідної сестри ОСОБА_10 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.
16.11.2024 близько 17-00 год ОСОБА_7 , спільно зі своєю сестрою ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання останньої, за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали алкогольні напої. Близько 17 год цього дня, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , вчинив словесну сварку по відношенню до останньої, в ході якої з метою спричинення тілесних ушкоджень став умисно наносити їй удари ногами по різних ділянках тіла, зокрема: наніс удар правою ногою в область правої частини тулуба та ще один удар лівою ногою в область лівої частини тулуба. Уникаючи продовження побиття, ОСОБА_10 на деякий час пішла до іншої кімнати, а коли через 10 хвилин повернулася, то ОСОБА_7 продовжив вчиняти по відношенню до неї словесну сварку, під час якої умисно, вставши із-за столу, наніс ОСОБА_10 один удар своїм мобільним телефоном в область правого вуха та один удар в область лобової частини обличчя зліва, після чого припинив свої протиправні дії.
За вчинення вказаних дій ОСОБА_7 21.12.2024 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Крім того, 06.07.2025 близько 21 год ОСОБА_7 , спільно зі своєю сестрою ОСОБА_10 , перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали алкогольні напої. Близько 21 год 30 хв цього ж дня, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , вчинив словесну сварку по відношенню до останньої, в ході якої з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс їй удар ногою в область лівої сідниці, внаслідок чого ОСОБА_10 отримала тілесне ушкодження у вигляді синця лівої сідниці, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
За вчинення вказаних дій ОСОБА_7 22.08.2025 був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджений до покарання у виді громадських робіт, строком на 120 годин.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно своєї сестри ОСОБА_10 , 18.08.2025 у вечірній час, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у будинку в гостях за адресою: АДРЕСА_3 , де також знаходилась його сестра ОСОБА_10 , вчинив умисні дії спрямовані на здійснення відносно останньої фізичного насильства, а саме під час спільного вживання спиртних напоїв, в ході словесної сварки, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завдання фізичної шкоди здоров`ю ОСОБА_10 і спричинення їй тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_10 долонею руки два удари в область обличчя, завдавши їй фізичного болю та не спричинивши тілесних ушкоджень, а через деякий час після того, в ході словесної сварки умисно наніс наявною у будинку дерев`яною палицею один удар в область спини, внаслідок чого палиця переламалася, й пізніше, в ході продовжуваної словесної сварки умисно наніс ОСОБА_10 один удар частиною дерев`яної палиці в область лівої ноги. Внаслідок нанесених ОСОБА_7 ударів, ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи були спричинені легкі тілесні ушкодження у виді забою та крововиливу м`яких тканин спини, лівої гомілки.
Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_7 вчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_10 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за статтею 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, яку змінивши та доповнивши у порядку статті 403 КПК України, просила вирок Буринського районного суду Сумської області від 12.01.2026 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України і призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт; на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт; у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання у виді громадських робіт за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025, а саме 8 годин громадських робіт; на підставі статті 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці, організацію, забезпечення проходження та контроль за її виконанням покласти на Буринську міську раду, роз`яснити наслідки умисного невиконання цих заходів. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначила, що не оспорює фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним, оскільки при його ухваленні при призначенні покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність - не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Суд, визнавши доведеним винуватість ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, що полягає у домашньому насильстві щодо своєї рідної сестри, призначивши обвинуваченому покарання у виді 240 годин громадських робіт не застосував передбачені пунктом 5 частини 1 статті 91-1 КК України, обмежувальні заходи щодо обвинуваченого та не мотивував свого рішення в цій частині.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні з наведених в ній підстав.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленою про час і місце апеляційного розгляду у судове засідання не прибула.
Мотиви суду.
Заслухавши суддю – доповідача щодо суті оскаржуваного рішення та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України за обставин наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюється та апеляційним судом не перевіряється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.
Прокурор обґрунтовуючи свої вимоги апеляційної скарги, посилається на те, що суд призначивши покарання у виді 240 годин громадських робіт не застосував до ОСОБА_7 передбачені частиною 1 статті 91-1 КК України, обмежувальні заходи та не мотивував свого рішення в цій частині, тому вирок підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.
Згідно з частиною 3 статті 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (пункт 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Відповідно до частини 10 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до установлених судом першої інстанції фактичних обставин ОСОБА_7 неодноразово вчиняв фізичне насильство відносно своєї рідної сестри, за що притягувався до кримінальної відповідальності, а його систематичні умисні дії по відношенню до своєї сестри призвели до психологічних та фізичних страждань потерпілої ОСОБА_10 , що об`єктивно свідчить про необхідність застосування заходів превентивного характеру, спрямованих на недопущення повторної протиправної поведінки.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що з урахування обставин даного провадження, суд першої інстанції безпідставно не застосував до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 91-1 КК України, а тому апеляційна скарга прокурора в цій частині є обґрунтованою. 
Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду порушення вимог кримінального закону, які полягають у незастосуванні судом першої інстанції положень статті 91-1 КК України, що підлягали застосуванню, з огляду на характер кримінального правопорушення та встановлені фактичні обставини провадження, колегія суддів приходить до висновку про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у розумінні пункту 1 частини 1 статті 413 КПК України.
Таке порушення, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення в частині призначення покарання, оскільки незастосування обмежувального заходу, спрямованого на запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення належного захисту потерпілої особи, який застосовується одночасно з призначенням покарання, свідчить про неповне застосування кримінально-правових наслідків, передбачених законом.
З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з постановленням апеляційним судом за правилами статті 420 КПК України у цій частині нового вироку, яким до обвинуваченого підлягає застосуванню обмежувальний захід, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 91-1 КК України, із визначенням строку його застосування відповідно до вимог частини 3 статті 91-1 КК України.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 підлягає зарахуванню частково відбуте станом на 14.04.2026 покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025 - 16 годин громадських робіт.
Відтак доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки стороною обвинувачення не оскаржувалась правова кваліфікація дій обвинуваченого та доведеність його вини, тому вимога прокурора про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, задоволенню не підлягає.
Не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність роз`яснення у вироку наслідків умисного невиконання обмежувальних заходів, оскільки це не передбачено вимогами КПК України для даного виду судового рішення.
Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 404, 407, 409, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 – задовольнити частково. 
Вирок Буринського районного суду Сумської області від 12.01.2026 відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Призначити  ОСОБА_7  за статтею 126-1 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити  ОСОБА_7  покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт. 
На підставі пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_7  обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці, організацію виконання якої покласти на Буринську міську раду.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , зарахувати частково відбуте ним покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 22.08.2025 у виді 16 годин громадських робіт.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4