Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
27 квітня 2026 року
м. Одеса
Справа № 522/21988/25
Провадження № 2/521/2322/26
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі: 
Головуючого – судді Гуревського В.К.
за секретаря – Турава Н.М.,
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія 
«Європейська агенція з повернення боргів»
Представник позивача – Москаленко Маргарита Станіславівна
Відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із позовом до ОСОБА_1 , за яким просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором Позики № 73594462 від 19 серпня 2024 року в розмірі 12618,50 грн, посилаючись на таке.
19 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 73594462.
14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників № 40 від 23 грудня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12618,50 гривень, з яких: 7700,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 652,50 гривень - сума заборгованості за відсотками; 4266,00 гривень – сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування Позикою.
Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ані на рахунки попереднього кредитора.
Відповідач ОСОБА_1 , не погодившись із позовними вимогами, 29 січня 2026 року надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке.
Пунктом 2.3 Договору позики №73594462 передбачена денна процентна ставка 1,5% в день, проценти за понадстрокове користування Позикою 2,7% за день, пеня 2,7% в день. Пункт 2.3 Договору позики №73594462 є недійсним з моменту його укладення, у зв`язку із тим, що він суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. З умов зазначених договорів вбачається, що кошти були надані в споживчих цілях, а тому зазначені кредитні договори є договорами споживчого кредиту. З умов зазначених договорів вбачається, що кошти були надані в споживчих цілях, а тому зазначені кредитні договори є договорами споживчого кредиту.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Чечельницька Антоніна Олексіївна надала до суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги та витребувати докази по справі, посилаючись на таке.
Кредитний договір № 73594462 від 19 серпня 2024 року укладений між сторонами в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему позикодавця. Відповідач, реєструючись на сайті та заповнюючи заявку на отримання кредиту, самостійно вніс необхідні дані та підтвердив укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора (SMS-коду), який відповідно до умов договору є аналогом власноручного підпису.
Умови кредитування, у тому числі процентна ставка, були розміщені на сайті позикодавця та були доступні відповідачу до моменту укладення договору. Без заповнення заявки та підтвердження її одноразовим ідентифікатором укладення договору було б неможливим.
Відповідно до п. 2.3 договору встановлено процентну ставку 1,5% на день та 2,7% за понадстрокове користування позикою. Нарахування відсотків здійснювалося згідно з умовами договору. Часткове погашення заборгованості відповідачем свідчить про визнання ним зобов`язань за договором.
Будь-яких заперечень щодо умов договору під час його укладення або щодо порядку нарахування та зарахування платежів відповідач не заявляв.
На виконання ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12 лютого 2026 року АТ «Універсал Банк» надав наступну інформацію: на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 . Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 19 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року - НОМЕР_2 . До відповіді надано рух коштів за карктовим рахунком, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 , за період з 19 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко Маргарита Станіславівна у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду надала відзив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 19 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики № 73594462 в електронній формі.
Укладення договору відбулося шляхом акцепту оферти через інформаційно-телекомунікаційну систему позикодавця із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом), що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до письмової форми правочину.
Судом встановлено, що відповідач здійснив реєстрацію в особистому кабінеті, подав заявку на отримання кредиту, обрав суму та строк кредитування, а також підтвердив умови договору шляхом введення одноразового ідентифікатора. Вказані дії свідчать про належне волевиявлення відповідача на укладення договору.
Відповідно до умов договору кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача. Факт користування кредитними коштами, а також часткове погашення заборгованості підтверджують існування між сторонами зобов`язальних правовідносин та визнання відповідачем боргу.
У відзиві відповідач зазначає, що пункт 2.3 договору, яким встановлено процентну ставку 1,5% на день та 2,7% за понадстрокове користування позикою, є недійсним з моменту його укладення, у зв`язку із тим, що він суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Суд враховує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011 дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини за договорами споживчого кредиту, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми зазначеного Закону.
Разом з тим, сам по собі високий розмір процентної ставки не є безумовною підставою для визнання умови договору недійсною.
Відповідно до статей 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, якщо такі умови не суперечать імперативним нормам закону.
Судом встановлено, що: умови щодо процентної ставки були прямо визначені у договорі; відповідач мав можливість ознайомитися з ними до моменту підписання; відповідач підтвердив свою згоду шляхом електронного підпису; доказів введення відповідача в оману, примусу або несправедливості умов у розумінні закону суду не надано. 
Відповідачем не доведено, що спірна умова договору є суперечливою у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема не надано доказів істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін на його шкоду.
Отже, доводи відповідача щодо недійсності пункту 2.3 договору є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.
Позивачем надано розрахунок заборгованості, який відповідає умовам договору.
Відповідач не надав альтернативного розрахунку, не спростував надані дані належними доказами та не заявив клопотання про проведення експертизи.
З огляду на викладене, суд приймає розрахунок позивача як належний доказ.
Заперечень з боку сторони відповідача в розумінні положень Закону України «Про споживче кредитування» до суду не надавалися. 
Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення договору, надання коштів, наявність заборгованості та правомірність заявлених вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. 
14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення , Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
Таким чином, відповідно до Реєстру боржників № 40 від 23 грудня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12618,50 гривень, з яких: 7700,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 652,50 гривень - сума заборгованості за відсотками; 4266,00 гривень – сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування Позикою.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч,. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з умовами Договору позики Позичальник зобов`язується вчасно повернути Позику, сплатити відсотки за користування Позикою в порядку, визначеному цим Договором.
Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів, ні на рахунки попереднього кредитора. 
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього 'Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 гривень. 
Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 280 – 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД –

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ;  місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ – 35625014; місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; реквізити ІВАN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Договором Позики № 73594462 від 19 серпня 2024 року в сумі 12618 (дванадцять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 50 копійок, з яких:
-7700 (сім тисяч сімсот) грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-652 (шістсот п`ятдесят дві) грн 50 коп. - сума заборгованості за відсотками; 
-4266 (чотири тисячі двісті шістдесят шість) грн 00 коп. – сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування Позикою.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ;  місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ – 35625014; місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; реквізити ІВАN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ     В. К. Гуревський

Рішення суду у повному обсязі складено 27 квітня 2026 року.