"01" квітня 2026 р. Справа № 363/328/26

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 квітня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 285776 від 18.01.2026 року вбачається, що 18.01.2026 року о 13 год. 25 хв. у м. Вишгород вул. Поповича, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Greely CK, державний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 2.3Б ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, будучи повідомленим про права та обов`язки надав суду пояснення в яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та прохав суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Свої заперечення проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обґрунтував наступними доводами. 
18.01.2026 року приблизно о 13 годині 20 хв. він керуючи автомобілем Volkswagen Passat рухався по головній дорозі по вул. Гриненко м. Вишгород у своїй (правій) смузі, та мав намір повернути ліворуч по головній дорозі. Враховуючи погодні умови - ожеледицю, швидкість руху автомобіля була приблизно 15-20 км/год. Не доїжджаючи до т-подібного перехрестя, він помітив автомобіль Greely, який рухався йому на зустріч та на перехресті виїхав на зустрічну смугу, оскільки його смуга була зайнята припаркованими автомобілями. Водій автомобіля Greely, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_2 , рухався по його полосі руху, тобто йому назустріч прямо «в лоб», тому з метою уникнення лобового удару він застосував екстрене гальмування ще за півтора корпусу автомобіля до перехрестя. В свою чергу водій автомобіля Greely ОСОБА_2 не переконався в безпечності маневру, не зупинився та продовжив рух, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. Удар прийшовся в бокову частину автомобіля Greely. Технічної можливості уникнути зіткнення він не мав, оскільки ліва колія (колія зустрічного руху) була повністю заставлена припаркованими автомобілями, і для руху залишилась лише одна права колія по якій він рухався, з правого боку був паркан. 
Коли приїхали працівники поліції то склали протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на обох водіїв. Зазначив, що його дії повністю відповідають вимогам ПДР України, врахував дорожню обстановку та дотримувався безпечної швидкості руху, а дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ПДР України з боку водія транспортного засобу марки Greely, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 який усупереч вимогам п.10.1 ПДР України не впевнився в безпеці руху та створив аварійну обстановку, тому уникнути ДТП не виявилось за можливе. В свою чергу, він перешкод іншому водієві не створював на перехрестя не виїжджав.
Просив долучити до матеріалів справи фотографії з місця ДТП, якими підтверджується фактична дорожня обстановка під час ДТП.
Потерпілий ОСОБА_2 , будучи повідомленим про права та обов`язки під час судового розгляду надав пояснення, в яких зазначив, що 18.01.2026 року о 13 год 20 хв. він дійсно керував автомобілем Greely, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Поповича м. Вмшгород зі швидкістю приблизно 10 - 15 км/год. Він виїхав на Т- образне перехрестя та почав повертати праворуч, виїхавши на зустрічну смугу, оскільки його смуга була зайнята припаркованими автомобілями, які перекривали огляд. Коли він повернув, то побачив, що на зустріч йому рухається автомобіль Volkswagen. Щоб уникнути лобового зіткнення, він вивернув кермо вліво, оскільки з права були автомобілі, та отримав удар в праву частину автомобіля. Вважав, що інший водій також порушив правила дорожнього руху. Підтвердив що проїзна частина не була оброблена та на дорозі була ожеледь.
Також ОСОБА_2 підтвердив, що внаслідок ДТП відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. На даний час є постанова суду від 04.02.2026 року про визнання його винним за ст. 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення. В судовому засіданні при розгляді даної справи свою провину він визнав у повному обсязі.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.
Аналіз диспозиції ст. 124 КУпАП дає можливість зробити висновок, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має матеріальний склад, тобто є закінченим з моменту настання суспільно-шкідливих наслідків. Об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає обов`язкову сукупну наявність суспільно-шкідливого діяння у виді порушення вимог ПДР України, а також суспільно-шкідливих наслідків, які перелічені у диспозиції ст. 124 КУпАП та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з суспільно-шкідливим діянням.
З урахуванням вищевикладеного суд звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП може бути правомірним результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення тоді і лише тоді, коли в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів можна зробити категоричні висновки щодо порушення ОСОБА_1 конкретних вимог ПДР України, що з необхідністю та виключною послідовністю призвело до настання суспільно-шкідливого наслідку, передбаченого у диспозиції ст. 124 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 слідує, що суть інкримінованого правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 12.1, п. 2.3 Б ПДР України, до призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
При цьому суд звертає увагу, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між діянням водія транспортного засобу у вигляді порушення тих чи інших вимог ПДР України та наслідками, що настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, порушення водієм правил дорожнього руху не тільки зумовлює, а безпосередньо спричиняє настання наслідків, передбачених у ст. 124 КУпАП, зокрема, пошкодження майна чи інших транспортних засобів.
На основі цього суд приходить до висновку, що наявність обопільної вини водіїв транспортних засобів у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може мати місце лише у випадку, коли дії у вигляді порушення ПДР України як з боку першого водія, так і з боку другого водія, перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що настали (пошкодження транспортних засобів). Лише за таких умов можливе притягнення до відповідальності двох водіїв за фактом однієї і тієї ж дорожньо-транспортної пригоди.
На основі цього суд також звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у даному випадку можливо тоді і лише тоді, коли на основі беззаперечних належних, допустимих доказів буде встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 2.3 Б ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки Greely, державний номерний знак НОМЕР_2 .
З матеріалів справи встановлено, що на обох учасників ДТП було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_2 було підтверджено, що за результатом судового розгляду справи його було визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП (постанова Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2026 року справа №363/318/26, набрала законної сили 17.02.2026).
Зі схеми місця ДТП від 18.01.2026 року (а.с. 3) судом встановлено, що зіткнення автомобілів мало місце на правій смузі руху головної дороги Т-образного перехрестя вулиць Гриненка та вул. Поповича у м. Вишгород Вишгородського району Київської області. 
З рапорту, акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.01.2026 року, схеми до акту обстеження, складеними інспектором ВРП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Пальянко О.В., судом встановлено, що на момент ДТП були виявлені такі недоліки в утриманні доріг: проїзна частина погано очищена та не оброблена соляно-піщаною суміщу, у зв`язку з чим присутня ожеледиця, покриття проїзної частини має сніговий накат та зимову ожеледь по всій протяжності дороги.
З пояснень учасників справи та схеми місця ДТП від 18.01.2026 року судом підтверджено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Гриненка по головній дорозі в правій полосі з метою подальшого виїзду на Т-образне перехрестя з вул. Поповича. У свою чергу, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Greely CK, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул. Поповича в напрямку вул. Гриненка через Т-образне перехрестя по головній дорозі в полосі зустрічного руху транспорту.
За результатами дослідження наданих учасниками справи фотозображень, судом встановлено, що з вказаних фотозображень підтверджується, що ліва смуга головної дороги по вул. Гриненка до Т- образного перехрестя була зайнята припаркованими автомобілями, що створює обмежену оглядовість на транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі в зустрічному напрямку. Проїзд по зазначеній дорозі можливий лише в одному напрямку, зустрічний роз`їзд 2-х авто на вказаній ділянці дороги фактично є неможливим.
Характер пошкоджень, їх локалізація та місце розташування автомобілів після зіткнення не дають можливості зробити висновок, що швидкість ОСОБА_1 була великою, що мало би свідчити про порушення ним вимог п.12.1 ПДР України. Враховуючи раптовість виїзду ОСОБА_2 на зустрічну полосу з Т- образного перехрестя, враховуючи особливості дорожньої обстановки, стан дорожнього покриття, та визнання потерпілим ОСОБА_2 своєї провини у вчиненні ДТП, суд вважає, що ОСОБА_1 вжив всіх можливих та необхідних заходів для уникнення зіткнення.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу, на основі якого суд міг би встановити, що ОСОБА_1 не виконав вимог положень п. 12.1, п. 2.3 Б ПДР України та не був уважним та не дотримався безпечної швидкості руху під час руху по головній дорозі по своїй смузі. Отже, ані факт того, що ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, ані факт того, що внаслідок дій ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода, не доведені особами, уповноваженими на збирання доказів в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 35, 124, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях ознак складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас