Справа № 344/12287/25 
Провадження № 2/344/798/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого- судді: Татарінової О.А.,
за участю секретаря: Гарасимів А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної компенсації, завданої внаслідок ДТП, - 
В С Т А Н О В И В: 

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної компенсації, завданої внаслідок ДТП. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 11 квітня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м.Івано-Франківську по вул. Флотській, 10-Б, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважний, здійснюючи обгін, не впевнившись у безпеці маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за інерцією також здійснив наїзд на транспортні засоби, що стояли, а саме «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та транспортний засіб «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.14.2.б, п.12.1., п.2.3.б) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На місці події працівниками поліції було оформлено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296961 від 11.04.2025 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 . Вказаний протокол про адміністративне правопорушення був переданий на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
За результатом розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року по справі №344/7116/25 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) грн. Вказана постанова набрала законної сили 17 червня 2025 року.
Таким чином, внаслідок протиправної поведінки водія ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб позивача - автомобіль марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та йому заподіяно майнової та моральної шкоди.
Позивачем зазначається, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_2 був застрахований згідно полісу №221518836 в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
З метою інформування ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про вказану дорожно-транспортну пригоду за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_6 , позивачем було подане відповідне повідомлення.
Надалі, 04 липня 2025 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перераховано на особистий рахунок позивача відшкодування збитків у розмірі 195 037,41 грн.
11 квітня 2025 року після оформлення матеріалів адміністративної справи, з місця події автомобіль марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_7 було доставлено на територію автосервісу, що належить ФОП ОСОБА_6 , де було проведено його відновлювальний ремонт із заміною відповідних складових частин.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-9060-2215277 від 19.05.2025 та рахунку на оплату №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025, наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025 та рахунку на оплату № MRD-9060-2328650 від 07.07.2025, вартість запасних частин, матеріалів, товарів, які були використані для ремонту транспортного засобу становить 126 725 грн 00 коп.
Крім того, за перерахунок даних коштів на рахунок отримувача, комісійний збір банку становить 1267 грн 30 коп, що також підлягає відшкодуванню.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № MRD-9060-2128152 від 26.06.2025, наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу № MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 та рахунку на оплату № MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 вартість послуг ремонту транспортного засобу становить 118080 грн. 00 коп.
Аналогічно, за перерахунок даних коштів на рахунок отримувача, комісійний збір банку становить 1180 грн 80 коп.
Позивачем зазначається, що загальна сума витрачених ним коштів на запасні частини, матеріали, товари, та послуги, які були використані для ремонту його автомобіля марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок завданих йому пошкоджень отриманих в ДТП 11.04.2025 становить 247253 грн. 10 коп.
Таким чином, невідшкодована страховиком сума завданої майнової шкоди позивачу становить 52215,69 грн. (247253,10 - 195037,41 = 52215,69). В подальшому, на звернення позивача до ОСОБА_2 про добровільне відшкодування різниці невідшкодованої суми, останній відмовився.
Також позивачем зазначається, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2 та у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , йому було заподіяно моральну шкоду. Внаслідок вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 квітня 2025 року з вини ОСОБА_2 , автомобіль марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав досить значні механічні пошкодження та перебував у несправному стані більше двох місяців. Така обставина спричинила непередбачувані незручності, у зв`язку з чим позивач був змушений тривалий час користуватися громадським транспортом та послугами таксі, щоб дістатися на робоче місце.
Відповідачем ОСОБА_2 були заподіяні втрати немайнового характеру (моральна шкода) у зв`язку із значним пошкодженням його автомобіля. Таким чином, враховуючи вимоги розумності і справедливості, оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн., яку повинен відшкодувати ОСОБА_2 , так як моральна шкода не відшкодовується страховиком.
Враховуючи наведене, просить суд постановити рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 квітня 2025 року у м.Івано-Франківську на вул.Флотська, майнову шкоду у розмірі 52215,69 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн., та понесені судові витрати за розгляд вказаної цивільної справи.
15.10.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що транспортний засіб Volkswagen Caddy номерний знак НОМЕР_8 , яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП був застрахований в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» (поліс №ЕР-221518836) страхова сума виплат за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн. Згідно вказаного страхового полісу страхова компанія відповідача виплатила позивачу завдані майнові збитки в розмірі – 195 037,41 грн. 
Представником відповідача зазначається, що позивач не проводячи належним чином оцінки колісних транспортних засобів не надав реального підтвердження спричинених йому матеріальних збитків. 
Вважає, що долучені докази не можуть бути визнані належними, оскільки виконавець ремонтних робіт – ФОП ОСОБА_6 не експерт, а складений ним розрахунок послуг визначений без посилання на відповідні методики та без врахування вимог статей ЦПК України, тому сформований виключно на власних розрахунках, які ні на чому не базуються. Враховуючи вказане, припускають, що сума понесених витрат залежала також від обраного позивачем СТО, тому для визначення оцінки понесених витрат слід було провести відповідну експертизу.
Зазначає, що відповідач всіма можливими способами сприяв вирішенню питання відшкодування майнової шкоди позивачу, після ДТП 11.04.2025 року оплатив витрати на евакуатор для авто ОСОБА_1 у розмірі 1800 грн. 00 коп, а також неодноразово спілкувався з позивачем, щодо ремонтних робіт, сприяв пришвидшенню страхових виплат позивачу через неодноразові звернення до страховика.
Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди зазначає, що розмір моральної компенсації заявлений позивачем значно завищений, оскільки під час ДТП він особисто не постраждав, а автомобіль після ремонту технічно справний та продовжує виконувати свою функцію.
Крім того, щодо витрат на правничу допомогу представником відповідача зазначається, що позовна заява сформована та підписана самим позивачем, тому розмір гонорару перевищує розумність та справедливість компенсації. 
Додатково зазначив, що 12 квітня 2025 року між адвокатом Адвокатського об`єднання «Перша колегія адвокатів України» Бандурою Володимиром Олексійовичем та ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу на умовах, передбачених договором у судах першої та апеляційної інстанції. На підтвердження укладання та виконання вказаного договору згодом нададуть копії: Витягу з Договору про надання правничої допомоги в частині оплати, Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги (Розрахунок вартості послуг виконавця); Акт виконаних робіт/наданих послуг на підтвердження належного надання послуг; квитанцію про сплату 10 000,00 грн. на підтвердження сплати гонорару. 
Враховуючи викладене, вважає, що розмір майнової шкода заявленої позивачем належним чином не доведено, відсутні докази проведення експертизи або оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, у зв`язку з чим неможливо дослідити дійсний розмір понесених витрат позивачем. Також, розмір зазначеної позивачем моральної шкоди значно завищений та не підтверджений жодним чином, а саме відсутні докази користування таксі, непередбачувані незручності. Просить суд відмовити в задоволенні позовний вимог ОСОБА_1 та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. 
Відповідач та його представник в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.
Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 05.08.2022 року ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб – «Audi A4», 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_3 .
Згідно копії Акту №1 від 11.04.2025 року ОСОБА_7 сплачено ФОП ОСОБА_8 послуги евакуатора автомобіля Audi A4» н.з. НОМЕР_3 на суму 1 800,00 грн. 
23.04.2025 року представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» проведено огляд транспортного засобу – «Audi A4», 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_3 , на підставі якого складено Акт огляду транспортного засобу № страхової справи 250001301969 та зазначені пошкодження автомобіля внаслідок ДТП.
З копії постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 вчинив порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за наступних обставин. Так, 11 квітня 2025 року о 07 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Флотській, 10-Б, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» н.з. НОМЕР_8 , був неуважний, здійснюючи обгін, не впевнившись у безпеці маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія – ОСОБА_3 , за інерцією також здійснив на транспортний засіб, що стоїть, а саме «Audi A4» н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортний засіб «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_11 , під керуванням водія – ОСОБА_5 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.14.2.б, п.12.1, п.2.3б) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із зазначеної постанови також встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296961 від 11.04.2025, схемою місця ДТП від. 11.04.2025, письмовими поясненнями, відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні, усними поясненнями учасників, наданими в судовому засіданні, іншими матеріалами справи в їх сукупності. 
Таким чином, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року у справі 344/7116/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-9060-2128152 від 26.06.2025 року підписаного між Замовником Назар та ФОП ОСОБА_6 , сторони склали цей Акт про те, що виконавець у відповідності до умов договору про надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля (ів) №MRD-9060-2128152 від 26.06.25 та договору № від виконав, а Замовник прийняв роботи послуги щодо технічного обслуговування і ремонту автомобіля, детальний перелік та вартість котрих в тому числі і детальний перелік та застість деталей, матеріалів, автозапчастин Виконвця, які були використані при виконанні робіт) містяться у замовленні-наряді №MRD-9060-2128152 від 11.04.2025, що є невід`ємною частиною цього Акту.
Із наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу №MRD-9060-2128152 від 26.06.25 року вбачається, що Замовик – Назар звернувся до ФОП ОСОБА_6 для ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885.
Відповідно до вище зазначеного наряду-замовлення замовник підтвердив отримання наданих послуг, вартість яких склала 118 080,00 грн. 
З рахунку на оплату №MRD-9060-2128152 від 26.06.25 року вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885 становить 118 080,00 грн. 
Згідно квитанції на переказ готівки №6 від 27.06.2025 року АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 сплачено грошові кошти ОСОБА_6 в розмірі 118 080,00 грн., згідно рахунку на оплату №MRD-9060-2128152 та 1 180,80 грн. комісійний збір банку. 
04.07.2025 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно страхового акту №250001301969 від 04.07.25 року, відшкодовано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 160 000,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №3Р080126 від 04.07.2025 року. 
Також, 04.07.2025 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно страхового акту №250001343925 від 04.07.25 року, відшкодовано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 35 037,41 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №3Р080224 від 04.07.2025 року. 
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №MRD-9060-2328650 від 07.07.25 Виконавець у відповідності до умов договору про надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля (ів) №MRD-9060-2328650 від 07.07.25 та договору № від виконав, а Замовник прийняв роботи (послуги) щодо технічного обслуговування і ремонту автомобіля, детальний перелік та вартість котрих (в тому числі і детальний перелік та вартість деталей, матеріалів, автозапчастин Виконавця, які були використані при виконанні робіт) містяться у замовленні-наряді MRD-9060-2328650 від 11.04.2025, що є невід`ємною частиною цього Акту. Вартість виконаних робіт становить 126 725,00 грн. 
Із наряду-замовлення на ремонт транспортного засобу №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025 року вбачається, що Замовик – Назар звернувся до ФОП ОСОБА_6 для ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885.
Відповідно до вище зазначеного наряду-замовлення замовник підтвердив отримання наданих послуг, вартість яких склала 126 725,00 грн. 
З рахунку на оплату №MRD-9060-2328650 від 07.07.2025 року вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу «Audi A4» В8 (8К2), 2.0. TFSI 2012 WAUFFAFL9DA166885 становить 126 725,00 грн. 
Згідно квитанції на переказ готівки №59 від 07.07.2025 року АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 сплачено грошові кошти ОСОБА_6 в розмірі 126 725,00 грн., згідно рахунку на оплату №MRD-9060-2328650 та 1 267,30 грн. комісійний збір банку. 
З відповіді представника ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на адвокатський запит від 25.11.2025 року вбачається, що правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована Страховиком згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-221518836 (далі - Поліс) та Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №202412029694 (далі - Договір).
Згідно з п. 34.4. ст. 34. Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків Страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Відповідно до Звіту №51094, складеного ФОП ОСОБА_9 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 (647 799,17 грн.), перевищує його ринкову вартість (401 226,23 грн.), розрахунок суми страхового відшкодування було проведено згідно ст. 30 Закону. 
Визначена ринкова вартість автомобіля Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 до дорожньо-транспортної пригоди, згідно Звіту №51094, складеного ФОП ОСОБА_9 , складає 401 226,23 грн. Визначена ринкова вартість автомобіля Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди, згідно Звіту №51094/1, складеного ФОП ОСОБА_9 складає 206 188,82 грн. ОСОБА_10 , згідно Полісу, становить 0,00 грн.
Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування: 401 226,23 грн. - 206 188,82 грн. - 0,00 грн. = 195 037,41 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 160 000,00 грн. (Ліміт, згідно Полісу ЕР-221518836).
Розрахунок суми страхового відшкодування за Договором: 35 037,41 грн. На підставі викладеного, належна сума страхового відшкодування 195 037,41 грн. була перерахована згідно наданої заяви на реквізити АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - однин із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статті 16 ЦК України.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15).
Відповідно до ст.1192 ЦК України передбачено, що способом відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно із ст. 1194 цього Кодексу особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2020 року (справа №686/1914/16-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавала шкоди замість останнього.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 28,30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 195 037,41 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 
Предметом спору є відшкодування недостатньої, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Як встановлено судом, позивач не визнав, що його автомобіль є фізично знищеним та здійснив його ремонт. Загальна сума витрачених ОСОБА_1 коштів на ремонт автомобіля Audi А4 д.р.н. НОМЕР_3 становить 244 805,00 грн., що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи.
Крім того, як встановлено судом сума виплаченого ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» позивачу страхового відшкодування становить 195 037,41 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій, долученими до матеріалів справи.
Факт винуватості відповідача у ДТП, яка мала місце 11 квітня 2025 року, за участі ОСОБА_2 та, зокрема, ОСОБА_1 та пошкодження автомобіля «Audi A4» н.з. НОМЕР_3 підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року. 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, з ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановахвід 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження N 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) тавід 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадженняN 61-12032св19).
За таких обставин саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди на відновлення транспортного засобу у розмірі та становить 49 767,59 грн. 
Позивач довів фактичне понесення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, а страхове відшкодування не покрило їх у повному обсязі, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_2 різниці між фактичними витратами та сумою страхової виплати з урахуванням зносу у розмірі 52 215,69 грн. (із врахуванням сплати позивачем комісії банку на переказ коштів). 
Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що розмір майнової шкода заявленої позивачем належним чином не доведено, оскільки оцінка вартості матеріального збитку завданого автомобілю позивача була проведена страховою компанією відповідно до Звіту №51094, складеного ФОП ОСОБА_9 .
Відповідач не спростував достовірність навних у матеріалах справи доказів, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, клопотання про проведення експертизи не заявляв.
Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 52 215,69 грн. із розрахунку 247 253,10 грн. (із врахуванням сплати позивачем комісії банку на переказ коштів) – 195 037,41 грн.
Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП.
Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено,що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,а також в інших випадках, встановлених законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 дійшла висновку ,що виходячи з положень ст.ст.16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Позивачем зазначається, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_2 та у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу - «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , йому було заподіяно моральну шкоду. Автомобіль отримав досить значні механічні пошкодження та перебував у несправному стані більше двох місяців. Така обставина спричинила непередбачувані незручності, у зв`язку з чим позивач був змушений тривалий час користуватися громадським транспортом та послугами таксі, щоб дістатися на робоче місце.
Зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , який, порушивши правила дорожнього руху, вчинив ДТП, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе та пошкодженням його майна, суд вважає, що позов про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.
При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності. 
Зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав порушення звичайного способу життя, моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, необхідність докладання додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу та необхідності звернення до суду, з огляду на засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в сумі 10 000,00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписом п.3 ч.2 ст.141 цього Кодексу судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно квитанції до платіжної інструкції про переказ готівки №5102-15-007/С від 15.07.2025 року, позивачем при зверненні до суду із даним позовом, зокрема із вимогою про відшкодування моральної шкоди сплачено судовий в розмірі 3 028,00 грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до задовлення частково, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 цього Кодексу з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 1009,23 грн. (10 000,00 грн./30 000,00 грн.=0,3333*3028,00 грн.=1009,23 грн.)
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Так, позивачем заявлено на відшкодування з відповідача ОСОБА_11 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. 
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Позивачем у передбаченому ЦПК порядку надано належні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, а саме Договір про надання правничої допомоги №3/а від 14.04.2025 року, квитанцію адвоката Сенич В.І. №523516 від 14.04.2025 року про за представництво ОСОБА_1 у розмірі 20 000,00 грн., акт виконаних робіт на правничу допомогу від 16.10.2025 року, із зазначенням переліку послуг що входять до складу правової ( правничої) допомоги. 
Враховуючи те, що позов задоволено частково, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час, виходячи з критерію реальності та розумності, суд вважає, що з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.258,259,263,273,354,355ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної компенсації, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_13 матеріальну шкоду у розмірі 52 215 (п`ятдесят дві тисячі двісті п`ятнадцять) гривень 69 копійок та моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_13 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2220 гривень 43 копійки та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.
В решті вимог позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_13 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Суддя Татарінова О.А. 

Повний текст рішення складено 04 березня 2026 року