Справа №: 307/1160/26	

Провадження № 3/307/339/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року        м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., секретар судового засідання Ключкей Б.В., за участю прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони - Юсипа С.В. (в режимі відеоконференції), особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Рішка П.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 21, складеного 18 березня 2026 року прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони - Юсипом С.В., вбачається, що в ході вивчення об`єднаних матеріалів кримінального провадження №42025072210000375 від 15.12.2025 за ч. 5 ст. 426-1 КК України, у якому прокурором прийнято рішення 18.03.2026 про часткове закриття матеріалів кримінального провадження, де встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, однак у діях заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_1 , встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. 
Приміткою до ст. 172-1 КУпАП визначено, що під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. 
ОСОБА_1 призначений наказом № 236 від 09.08.2024 на посаду заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи військове звання майор, обіймаючи на момент вчинення даного військового адміністративного правопорушення, був військовою службовою особою та відповідно до своїх функціональних обов`язків, визначених «Функціональними обов`язками та посадових інструкцій особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 », затвердженого наказом начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками таким чином є військовою службовою особою. 
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. 
Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до п.7 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою КМУ №154 від 23.02.2022 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Положення про районні територіальні центри комплектування та територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. 
Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам. 
Функціональними обов`язками заступника начальника РТЦК та СП начальника мобілізаційного відділення передбачено, що він, зокрема відповідає за успішне виконання заходів оповіщення, призову та поставки мобілізаційних ресурсів у військові організації структури, здійснює контроль військовозобов`язаних та резервістів, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах незалежно від підпорядкування і форми власності. 
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 № 560 визначено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування). 
Пунктом 6 Постанови встановлено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає: прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників. військовозобов`язаних та резервістів. 
Згідно пункту 27 Постанови слідує, що під час мобілізації громадяни військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Відповідно до пункту 49 Постанови слідує, що у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу. 
Відповідно до пункту 50 Постанови слідує, що право на перевірку електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (далі - уповноважені представники). 
Відповідно до абзацу 5 пункту 54 Постанови слідує, що у разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 року № 5, ст. 409), або Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту військовозобов`язаному крім резервістів військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка. 
Однак, заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 не дотримався вищевказаних вимог законодавства, скоїв порушення, пов`язане з проходженням військової служби за наступних обставин. 
21.05.2025 представниками поліції, з метою встановлення відношення до військової служби та проходження ВЛК, до ІНФОРМАЦІЯ_2 було доставлено особу під прізвищем ОСОБА_2 . 
Після уточнення військово-облікових даних, ОСОБА_2 було направлено відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 листопада 2008 року для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до проходження військової служби. 
За результатами військово-лікарської комісії ОСОБА_2 визнано придатним до проходження військової служби (довідка ВЛК від 21.05.2025 №2025-0521-1953-0514-0). 
У подальшому, 22.05.2025 ОСОБА_2 на підставі витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2025 № 619 було призвано на військову службу під час мобілізації та у складі команди направлено до місця несення служби до військових частин НОМЕР_1 . 
Однак в ході перевірки встановлено, що посадові особи володіли інформацією, що громадянин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 представився ОСОБА_2 , однак не вжили заходів, щодо перевірки отриманої інформації. 
В результаті чого, під іменем ОСОБА_2 було призвано іншу особу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в той час справжній ОСОБА_2 перебував за межами території України. 
Внаслідок чого, під час проведення мобілізаційних заходів представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 солдату ОСОБА_3 було виготовлено та надано 21.05.2025 військовий квиток серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , який останній у змозі використовувати метою переховування від правоохоронних органів та отримання благ і послуг (грошових займів, тощо), та фактично уникати від будь якої відповідальності. 
Таким чином, обов`язок перевірки та встановлення особи представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 проведений не був, у зв`язку з чим було порушено конституційні права ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. 
3 Вимогами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, організації державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». 
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні, який продовжено, і який діє по даний час. Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу та про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців Президент України не приймав. 
У проміжки між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся. За таких обставин на даний час діє особливий період. 
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.7 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою КМУ №154 від 23.02.2022, п. п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 №560, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, своїх функціональних обов`язків, належний контроль за правомірністю оформлення документів щодо призову військовозобов`язаних не здійснював, внаслідок чого 22.05.2025 відповідно до наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 619 «Про призову військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації та інші заходи» гр. ОСОБА_3 було призвано на військову службу та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 під іншим іменем та прізвищем ( ОСОБА_2 , 1992 року народження), що в свою чергу призвело до безпідставного призову на військову службу ОСОБА_2 , котрий є батьком 4 малолітніх дітей та на час призову перебував за межами території України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а.с. 1-8).
Під час судового розгляду ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та 25 березня 2026 року через канцелярію суду подав письмові пояснення у яких зазначив, що абз.2 ст. 56 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які відображені у Постанові КМУ від 30.12.2022 року № 1487 "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" визначено, що за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), України "Про Єдиний державний реєстр передбачені статтею 7 Закону призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставляння призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20). 
Пунктом 16 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» визначено, що керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації): організовують проведення поліцейськими перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, та у разі відсутності у такої особи військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) чи наявності інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи здійснення адміністративного затримання та доставляння такої особи до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
На виконання вказаних норм чинного законодавства України, 21.05.2025 року о 14 год. 33 хв. працівником Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області поліцейським СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 , номер жетону НОМЕР_3 було добровільно супроводжено для складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
На підтвердження його особистості, працівником Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області було надано Довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1782290-2025 від 21.05.2025. 
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено, що довідка про внесення інформації до Реєстру та видані документи складається у формі витягу з Реєстру. 
Порядок видачі довідки та її форма встановлюються Кабінетом Міністрів України, Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 784 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації» визначено, що кожна особа, персональні дані якої (інформація про яку) внесені до Реєстру, має право на безоплатне отримання довідки про внесення інформації до Реєстру та видані документи, а також від уповноважених суб`єктів повідомлення про кожен випадок звернення щодо передачі інформації про неї з реєстру. 
Довідка формується засобами реєстру у формі витягу з реєстру згідно з додатком. 
Видача довідки здійснюється в паперовій формі на аркушах паперу форматом А4 (210 x 297 міліметрів) без використання спеціальних бланків або в електронній формі. 
Довідка видається розпорядником реєстру, його територіальними органами/територіальними підрозділами або через уповноваженого суб`єкта незалежно від реєстрації місця проживання особи за її заявою, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові особи, унікальний номер запису в Реєстрі, реквізити документа протягом трьох робочих днів з дня подання заяви. 
Тобто, надана до ІНФОРМАЦІЯ_2 21.05.2025 довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1782290-2025 від 21.05.2025 є офіційним документом, який видається у встановленому законом порядку та містить інформацію, яка наявна в Єдиному державному демографічному реєстрі. 
Таким чином, у посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент супроводження ОСОБА_2 були відсутні розумні сумніви щодо особи ОСОБА_2 , оскільки, працівником Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перед його супроводженням до ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено його особу, про що ним надано відповідний офіційний документ. 
Після чого, на виконання вимог розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 06.09.2025 №115057/C, уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 видано Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області довідку про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.05.2025, оригінал, якої знаходиться в Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області. 
Того ж дня, із ОСОБА_2 , відповідальними особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено співбесіду в ході якої встановлено, що він не мав права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з підстав, передбачених ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не був заброньований, не був виключений з військового обліку, як особа визнана непридатною до військової служби за станом здоров`я, перебував у картотеці вільних залишків, підкартотеці підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 
Також, ОСОБА_2 було ознайомлено з правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також із кримінальною відповідальністю за злочини непокори та самовільного залишення військової частини або місця служби (статті 402, 407-409 КК України) в яких він особисто підписався. 
21.05.2025 року ОСОБА_2 було проведено медичний огляд «Позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 », за результатом якого його визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 21.05.2025 року № 2025-0521-1953-0514-0. 
21.05.2025 року ОСОБА_2 вручено повістку про виклик з метою призову на військову службу на 21.05.2025 року та видано військовий квиток серія НОМЕР_2 . 
В результаті чого, 21.05.2025 року ОСОБА_2 було направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 , однак, там його не було прийнято, в результаті чого, 22.05.2026 року ОСОБА_2 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_1 . 
Разом з тим 21.05.2026 на ОСОБА_2 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №1950.
Однак, пізніше 19.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час перебування в ІНФОРМАЦІЯ_7 назвав себе її сином ОСОБА_2 , а сам ОСОБА_2 знаходиться за кордоном, а не проходить службу в Збройних Силах України. 
Також, вона повідомила про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та в подальшому називав себе ОСОБА_2 , про це він повідомляв, як їй так і її сестрі ОСОБА_6 . 
Крім того, ОСОБА_5 вказувала на те, що ОСОБА_3 проходив військову службу в Збройних Силах України, під іменем її сина ОСОБА_2 та отримував заробітну плату у військовій частині, з якої неодноразово перераховував їй кошти. 
Водночас, за час проходження військової служби ОСОБА_2 , ні у начальному центрі (військовій частині НОМЕР_5 ), ні у військовій частині НОМЕР_6 , де він проходив військову службу із 22.05.2025 не виникало сумнівів, що в цих військових частинах проходить військову службу саме ОСОБА_2 .
Таких сумнівів не виникало ні в працівника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області під час супроводження ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні у лікарів «Позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 ». 
Водночас він, ОСОБА_1 , особисто з ОСОБА_2 не спілкувався, не встановлював його особу, а також, не приймав рішення щодо його призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, оскільки, до його функціональних обов`язків не входить прийняття військовозобов`язаних під час їхньої доставки/супроводження до ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення їхньої особи та прийняття рішення щодо їхнього призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. 
Таким чином, в його діях відсутні ознаки, складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а. с. 74-79).
Також, 03 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Рішко П.М. через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, оскільки дії, які ставлять ОСОБА_1 у провину не входять до його функціональних обов"язків (а. с. 93-103).
Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення керуючись таким.
Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Із постанови прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону С. Юсипа про часткове закриття кримінального провадження від 18 березня 2026 року вбачається, що кримінальне провадження № 42025072210000375 від 15 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України в частині вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_1 закрито на підставі п. 2) ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та копію постанови направити керівнику прокуратури щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ( а.с. 48-50).
Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 7 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою КМУ №154 від 23.02.2022, п. п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 № 560, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов`язків військової служби, своїх функціональних обов`язків, належний контроль за правомірністю оформлення документів щодо призову військовозобов`язаних не здійснював, внаслідок чого 22.05.2025 відповідно до наказу т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 619 «Про призову військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації та інші заходи» ОСОБА_3 призвано на військову службу та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 під іншим іменем та прізвищем - ОСОБА_2 , 1992 року народження, що в свою чергу призвело до безпідставного призову на військову службу ОСОБА_2 (батька 4 малолітніх дітей), який на час призову перебував за межами території України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а. с. 1-8).
Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. 
У відповідності до пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Та відповідно до п. 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком. Поряд з цим, зазначені норми чинного законодавства встановлюють лише положення загального характеру щодо обов`язків військовослужбовця, правового статусу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, призову військовозобов`язаних та резервісті на військову службу.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Це адміністративне правопорушення належить до правопорушень з формальним складом, для якого закон вимагає лише встановлення факту діяння, тобто відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби настає незалежно від того, чи призвело це діяння до негативних наслідків та завдання шкоди матеріального характеру.
За змістом ст. 172-15 КУпАП ця норма закону є бланкетною, тобто при притягнені особи до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду повинно бути наведені не тільки найменування норм правових актів у тому числі відомчих, а й їхній зміст щодо кола посадових обов`язків (повноважень), у порушенні яких обвинувачується особа. Тобто повинно бути чітко зазначено нормативний акт з переліком службових обов`язків військової службової особи, у невиконанні або неналежному виконанні ця особа обвинувачується.
Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. 
Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. 
Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.
З об`єктивної сторони - правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків.
Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.
При визначенні сфери службової недбалості слід установити межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень. Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків може бути як одноразовим, так і систематичним, і набувати вигляду певної лінії поведінки по службі. З цього випливає необхідність установлення конкретних обов`язків, які покладалися на конкретну військову службову особу та які з цих обов`язків не виконані чи виконані неналежним чином, а також які нормативні положення порушені суб`єктом правопорушення.
Отже, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-15 КУпАП необхідно встановити, норми яких саме нормативних актів було порушено особою, у чому конкретно полягають ці порушення, тобто якими діями чи бездіяльністю вони вчинені, і якими доказами це підтверджується.
Із функціональних обов`язків заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення вбачається, що в мирний та воєнний час він відповідає зокрема, за: 
повноту розробки документів плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, відповідність їх змісту вимогам керівних документів та реальності спрямованих заходів; 
за підтримання взаємодії з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування;
за успішне виконання заходів оповіщення, призову та поставки мобілізаційних ресурсів у військові організаційні структури; 
за планування і здійснення підготовки особового складу мобілізаційного відділення та РТЦК та СП в цілому, адміністрації елементів бази мобілізаційного розгортання, пункту управління апарату посилення; 
за організацію та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов"язаних та резервістів; 
організацію внутрішнього порядку, стану і збереження озброєння та матеріально-технічних засобів, підготовку матеріальної бази служби військ у РТЦК та СП; 
також він зобов"язаний, зокрема: 
приймати участь у здійсненні планування, підготовки і проведення в особливий період згідно із законодавством мобілізації людських і транспортних ресурсів;
розробляти документи з оповіщення, призову і поставки мобілізаційних ресурсів та забезпечення виконання мобілізаційних заходів; підтримувати взаємодію з командирами військових організаційних структур з питань призначення призову і поставки мобілізаційних ресурсів; 
підтримувати взаємодію з командирами військових організаційних структур з питань призначення призову і поставки мобілізаційних ресурсів; 
планувати і здійснювати підготовку до роботи пункту управління, елементів бази мобілізаційного розгортання, її адміністрації та апарату посилення РТЦК та СП; 
вести на відповідній території облік підприємств, установ, організацій, а також людських ресурсів і транспортних засобів, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань;
планувати і здійснювати заходи щодо підготовки особового складу з мобілізаційних питань РТЦК та СП; 
приймати участь в опрацюванні і своєчасному уточненні документації чергового і кімнати чергового РТЦК та СП;
здійснювати заходи та відпрацьовувати документацію з питань служби військ РТЦК та СП;
виконувати інші обов`язки за дорученням начальника центру, а залишаючись за начальника центру – виконувати його обов`язки (а. с. 121-123).
Так, із довідки про доставляння (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки вбачається, що 21 травня 2025 року о 14 год. 33 хв. працівником поліції Декетом (номер жетону працівника поліції – 0116032) за порушення військового обліку з 27 листопада 2024 року по 26 листопада 2025 року доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 16).
Під час доставляння працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області у якості документа, що підтверджує особу доставленого, була надана довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1782290-2025, сформована 21.05.2025 о 16:36, у якій містилися анкетні дані особи, а саме: прізвище ОСОБА_7 , ім`я ОСОБА_8 , по батькові ОСОБА_9 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство Україна, стать чоловіча, унікальний номер запису в реєстрі 19920110-01895, РНОКПП НОМЕР_7 , місце народження Фентісово, російська федерація, місце проживання АДРЕСА_3 ; Запит здійснив ОСОБА_2 , дата запиту 21.05.2025, 16:36, підстава запиту – особисто, прізвище, ім`я, по батькові, посада особи, що підписала довідку, відбиток печатки органу, що видав довідку ( а.с. 17-18).
Із довідки військово-лікарської комісії від 21.05.2025 року №2025-0521-1953-0514-0 вбачається, що солдат (запасу) ОСОБА_2 , 3361218757, ІНФОРМАЦІЯ_8 проведено медичний огляд «Позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 » 21 травня 2025 року, за результатами якого його визнано придатним до військової служби (а. с. 19-20).
Також, ОСОБА_2 під особистий підпис було ознайомлено з правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з переліком підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, про відповідальність за вчинення злочинів - непокори та самовільного залишення військової частини або місця служби, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією за ст. 336 КК України та ухилення від військового обліку за ст.. 337 КК України та з ним проведені співбесіди (а. с. 106-114).
21.05.2025 ОСОБА_2 під розписку вручено повістку про виклик з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 21 травня 2025 року на 20 год. 21 хв. (а. с. 116).
21 травня 2025 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_2 отримав мобілізаційне розпорядження № 1 згідно якого його направлено до військової частини НОМЕР_4 (а. с. 115).
Із військового квитка серії НОМЕР_8 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , у якому наявний підпис ОСОБА_2 , в розділі 5 (Відмітки про видачу та вилучення мобілізаційного розпорядження) наявна відмітка про те, що мобілізаційне розпорядження вручено 21 травня 2025 року (а. с. 21-22).
Із витягу із наказу т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 травня 2025 року № 610 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації та інші заходи» відомо, що солдата ОСОБА_2 , 1992 року народження, відповідно до мобілізаційного розпорядження № М48 від 30 квітня 2025 року вважати призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_4 з 21 травня 2025 року (а. с. 27).
Із поіменного списку військовозобов`язаних від 21 травня 2025 року № 1100/1259, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_7 і відправлені у складі команди НОМЕР_1 , який 21 травня 2025 року о 20 год. 21 хв. підписаний т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , вбачається, що команда направляється в розпорядження командира НОМЕР_1 , пункт призначення – АДРЕСА_4 , час прибуття – 22 травня 2025 року серед яких – солдат ОСОБА_2 і команду у чисельності 1 особа для супроводження за призначенням прийняв старший команди ОСОБА_11 та команду НОМЕР_4 чисельністю одна особа відповідно до поіменного списку прийняв ОСОБА_12 22 травня 2025 року (а. с. 23-25).
Із витягу із наказу т. в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22 травня 2025 року № 619 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації та інші заходи» відомо, що у зв`язку із поверненням військовозобов`язаних під час мобілізації в особливий період з військової частини НОМЕР_4 , які були відправлені згідно іменного списку № 1100/1255 від 21 травня 2025 року у складі команди НОМЕР_4 скасувати призов на військову службу під час мобілізації та організувати оформлення військовозобов`язаних документів повернутих військовозобов`язаних – солдата - ОСОБА_2 , 1992 року народження, відповідно до мобілізаційного розпорядження № М48 від 30 квітня 2025 року вважати призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_1 з 22 травня 2025 року (а. с. 26).
Із заяви ОСОБА_13 від 19 січня 2026 року відомо, що вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою у якій повідомила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . 21 травня 2025 року його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 і при доставці він назвав себе її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що призвело до призову на військову службу ОСОБА_2 . Про даний факт їй стало відомо у грудня 2025 року. ОСОБА_3 у розмові з сестрою та нею називав себе ОСОБА_7 . Також ОСОБА_6 було відомо, що ОСОБА_3 проходив службу у ЗСУ, як ОСОБА_2 , оскільки він декілька разів надсилав їй кошти (а. с. 14-15).
Із заяви ОСОБА_2 від 05 лютого 2026 року відомо, що інша особа – ОСОБА_14 свідомо представився його іменем та проходить військову службу від його імені. Увесь цей час він перебував за кордоном, що може підтвердити документально. Його мати неодноразово зверталася до ІНФОРМАЦІЯ_11 , де ця особа була внесена в облік, про що їм відомо. Також він перевірив дані у системі «Резерв+», де видно, що він помилково числиться військовослужбовцем, хоча фактично не проходив службу ( а.с.10).
Із заяви, яка скерована до прокуратури та зареєстрована в Закарпатській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону 06 лютого 2026 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , який на даний час перебуває у Німеччині, звернувся із повідомленням щодо дій працівників ТЦК, а саме з приводу того, що працівники ТЦК не перевірили особу громадянина, який представився ним ( ОСОБА_15 ), внесли неправдиві відомості про нього до військового обліку та привезли його до ІНФОРМАЦІЯ_11 . У додатку «Резерв+» зазначено, що він, ОСОБА_7 , проходить службу у ЗСУ, хоча він ніколи не проходив і не проходить таку службу. Громадянина ОСОБА_16 , який був його вітчимом, забрали працівники ТЦК 21 травня 2025 року, однак вони не проживають разом вже давно. Він, ОСОБА_7 , є батьком чотирьох дітей, четверта дитина народилася за кордоном і ці дії створюють соціальні та правові наслідки для його сім`ї. У зв`язку із чим він просить перевірити дії працівників ТЦК; надати їм правову оцінку та виправити недостовірні відомості щодо нього у військових реєстрах (а. с. 9).
Із відомостей Резерв ІD відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 знято з обліку; документ оновлено в 11:24 01 лютого 2026 року ( а.с.11).
Із повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_17 , адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_12 від 5 лютого 2026 року вбачається, що 11 лютого 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_5 отримано запит №814/8 від 11.02.2026 щодо можливих протиправних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 . 19.01.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час перебування в ІНФОРМАЦІЯ_7 назвав себе її сином ОСОБА_2 , а сам ОСОБА_2 знаходиться за кордоном, а не проходить службу в Збройних Силах України. Також, вона повідомила про те, що ОСОБА_3 21.05.2025 та в подальшому назвав себе ОСОБА_2 , про це він повідомляв, як її, так і її сестру ОСОБА_6 . Крім того, вона вказувала на те, що ОСОБА_3 проходив військову службу в Збройних Силах України, як її син ОСОБА_2 та отримував заробітну плату у військовій частині, з якої неодноразово перераховував їй кошти. Про вищевказані обставини ОСОБА_5 повідомила ІНФОРМАЦІЯ_13 та правоохоронні органи лише тоді, коли дізналася, що ОСОБА_2 зник безвісти, а сповіщення військової частини про його зникнення безвісти прийшло чомусь сестрі ОСОБА_3 , а не їй. Тобто, заявою від 19.01.2026 ОСОБА_5 підтвердила, що вона достовірно знала про те, що ОСОБА_3 проходить службу в Збройних Силах України, як її син ОСОБА_2 , який перебуває за кордоном, отримує заробітну плату як ОСОБА_2 та систематично переказує їй кошти, про що вона з 22.05.2025 року не повідомляла ні ІНФОРМАЦІЯ_13 , ні жодний правоохоронний орган, а згадала про це лише, тоді коли зрозуміла, що не отримає кошти через зникнення безвісти ОСОБА_2 , як учасника бойових дій, що вказує на введення нею та, ОСОБА_3 в оману, як працівників Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області так і посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того за час проходження військової служби ОСОБА_2 ні у військовій частині НОМЕР_5 , ні у військовій частині НОМЕР_6 , тобто, у військових частинах де він проходив військову службу із 22.05.2025 не виникало сумнівів, що в цих військових частинах проходить військову службу саме ОСОБА_2 . Разом з тим, слід зазначити, що ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано жодних доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помилково призвано на військову службу під час мобілізації ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 , окрім тверджень у її заяві від 19.01.2026 (а. с.12-13).
Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Тобто, у протоколі повинно бути відображено такі складові: фактичні обставини, формулювання порушення та правову кваліфікацію.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним обставинам, які наявні в матеріалах справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних, що ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі не виконав покладених на нього обов`язків, оскільки, доказів невиконання ОСОБА_1 цих обов`язків суду не надано, не зазначений причинний зв`язок між виявленим порушенням та невиконанням чи неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх обов"язків військової служби, внаслідок недбалого ставлення, оскільки функціональними обов`язками ОСОБА_1 на посаді заступника начальника – начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 не передбачено його обов`язку щодо перевірки та встановлення осіб військовозобов`язаних та відповідальності за невчинення таких дій. 
Відтак, безпідставним є висновок про те, що ОСОБА_1 не виконав обов`язок перевірки та встановлення особи військовозобов`язаного. 
Також викладений у протоколі висновок про те, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 володіли інформацією, що громадянин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 представився ОСОБА_2 , у зв"язку із чим було призвано іншу особу, є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися доказування винуватості ОСОБА_1 і жодними доказами не підтверджене. 
Посилання на загальні положення Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 16.05.2024 № 560 при визначенні обов`язків військової службової особи є недостатнім для констатації наявності складу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки при розгляді справи даної категорії суд має встановити обсяг службових обов`язків конкретної військової службової особи із долученням до справи відповідних доказів. 
Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод (рішення від 9.06.2011, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).
Також, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.
Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).
Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ураховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого адміністративного правопорушення як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови буде складено 06 квітня 2026 року.

Суддя Л.Р.Сас