Справа № 456/3204/25 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-ц/811/5/26 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання – Федчун Н. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі –ТОВ «Стар Файненс Груп») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» 42 720 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором, 2 422 грн 40 коп. сплаченого судового збору, а всього разом 45 142 грн 40 коп.
В грудні 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Стар Файненс Груп» про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалу суду оскаржило ТОВ «Стар Файненс Груп», подавши в січні 2026 року через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року скасувати, прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 грн 00 коп.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції не врахував того, що витрати на професійну правничу допомогу позивача у справі підтверджені належними і допустимими доказами, доданими до позовної заяви. При цьому, суд в заочному рішенні не вирішив питання про розподіл таких судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується матеріалами справи.
Якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року в справі № 757/61314/18-ц, від 17 липня 2024 року в справі № 182/3021/21, від 25 червня 2024 року в справі № 496/5051/19.
Враховуючи, що сторони не з`явились в судове засідання, від ТОВ «Стар Файненс Груп» надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі їхнього представника, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, зокрема, і розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частинами першою, другою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.
Додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за спеціальною заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури.
Неповнота судового рішення може мати прояв, зокрема, у невирішенні деяких питань, порушених перед судом, водночас, враховуючи незмінність судового рішення суд, який ухвалив таке судове рішення, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати або змінювати первісне рішення, проте має право виправити його недоліки, пов`язані, зокрема, із необхідністю вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
З матеріалів справи убачається, що позовна заява ТОВ «Стар Файненс Груп» містила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 8 500 грн 00 коп., які він також просив стягнути з відповідача на свою користь. На підтвердження цих витрат до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, додаток № 1 до цього договору (реєстр позичальників/боржників), квитанцію щодо сплати винагороди згідно додатку № 1 до згаданого договору.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
У резолютивній частині рішення зазначається, зокрема розподіл судових витрат.
Аналіз змісту заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року свідчить, що під час його ухвалення судом вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме про те, що з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору. Поряд з цим зазначено, що суд дійшов висновку про відсутність правових підстав про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 8 500 грн 00 коп.
Рішення суду першої інстанції, у тому числі заочне, може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, зокрема, щодо розподілу судових витрат.
Матеріали справи не містять інформації щодо оскарження позивачем рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в частині розподілу судових витрат.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, адже в такий спосіб позивач намагався змінити основне рішення в частині вирішення питання про відмову у стягненні на його користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, що не узгоджується з положеннями статті 270 ЦПК України.
Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що сам по собі факт не зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині рішення суду про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, не може бути підставою для вирішення цього питання повторно у спосіб ухвалення додаткового рішення.
Оскільки наведені в апеляційної скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, оскаржену ухвалу належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, а саме того, що ухвалу суду слід залишити без змін, підстави для розподілу судових витрат, які пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, а також щодо судових витрат особи, яка подала апеляційну скаргу, відсутні.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» залишити без задоволення.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий        С.М. Копняк

Судді:         С.М. Бойко

А.В. Ніткевич