Справа № 182/2563/26
Провадження № 3/0182/918/2026 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України

16.04.2026 року         м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, громадянство України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :
В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. перебуває адміністративний протокол про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до адміністративного протоколу ВАД № 956575 від 31.03.2026, 31.03.2026 року о 14.10 годин за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у присутності малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2017 р.н., умисно висловлювала образи нецензурною лайкою на адресу своєї матері, ОСОБА_3 , 1951 р.н., чим завдала шкоду психологічному здоров`ю дитини ОСОБА_2 , та вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від неї не находило. Справа розглядалася за наявними матеріалами.
ОСОБА_3 у судове засідання з`явилась та показала, що ОСОБА_1 є її донькою та не має змоги прибути до суду через свій стан здоров`я, а також через те, що сидить вдома з малолітньою донькою, яку не може залишити саму.
Крім того, пояснила, що обставини що викладені у протоколі не зовсім коректні. Так, 31.03.2026 року між нею та донькою дійсно сталась суперечка з побутових питань, проте домашнього насильства ніхто не вчиняв. Її онучка, ОСОБА_2 дійсно перебувала з ними у квартирі, але дитині шкода завдана не була і між собою вони також не кривдили одна одну, просто мала місце суперечка. Поліцію ж викликав їх родич, який почув частину їх спілкування по телефону під час дзвінка та неправильно зрозумів ситуацію.
Дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає вирішенню ряд питань, зокрема чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї – це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психологічному здоров`ю.
Як вбачається із диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за нею настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, коли це вчинено стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Протокол не містить жодних доказів вчинення активних дій з боку  ОСОБА_1 , які були б спрямовані на адресу її матері ОСОБА_3 чи її доньки, яка зазначена як потерпіла і які могли б кваліфікуватись судом як домашнє насильство.
Факт сварки та вчинення психологічного насильства щодо малолітньої ОСОБА_2 у судовому засіданні свого підтвердження не знайшов.
Протокол про адміністративне правопорушення не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За відсутності доказів фактичних обставин правопорушення визнати особу винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, на думку судді, не можливо, оскільки беззаперечних доказів вини суду не надано. 
У відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення .
Враховуючи викладене, проаналізувавши надані суду матеріали, враховуючи матеріали справи, ґрунтуючись на внутрішніх переконаннях, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, тому вважаю що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 247 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.
Суддя:	  	А.  П.  Чуприна