ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/30990/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, (суддя суду першої інстанції Юрков Е.О.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/30990/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
21.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини щодо звільнення з військової служби, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю бабусі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із числа осіб з інвалідністю I групи (Б), що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією (далі- MCEK);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 звільнити його з військової служби відповідно до статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є із числа осіб з інвалідністю І групи (Б), яка потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач безпідставно відмовив у задоволенні рапорту від 15.10.2024 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, а саме у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є із числа осіб з інвалідністю І групи (Б), яка потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 27.01.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково. 
Визнав протиправним та скасував рішення Військової частини НОМЕР_3 № 4120 від 25.10.2024 року про відмову у звільненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 з військової служби на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий облік і військову службу”.
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_3 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , від 15.10.2024 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю бабусі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із числа осіб з інвалідністю I групи (Б), що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 
В задоволенні іншої частини вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_3 з приводу звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: «Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час дії воєнного стану звільняються з військової служби через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я. В підтвердження наявності обставин для звільнення за цією визначеною Законом підставою Позивач зазначив, що у нього виникла необхідність здійснення догляду за своєю рідною бабусею- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно Довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серія/номер 12ААД 078872 від 04.10.2024 року є особою з інвалідністю І групи, і потребує постійної сторонньої допомоги. Однак, за результатами розгляду рапорту Позивача щодо його звільнення, командир військової частини НОМЕР_3 листом за вих. №4120 від 25.10.2024 року повідомив про відмову у звільненні його з військової служби по мобілізації під час дії воєнного стану за відсутності відповідних підтверджуючих даних відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що унеможливлює здійснити звільнення Позивача з військової служби за підстав, визначених підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу. Відповідач вказує, що Норма Закону, на яку Позивач посилається як на підставу для свого звільнення з військової служби по мобілізації під час дії воєнного стану (підпункту «г» пункту 2 частини 4, абзац 14 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу») визначає, що військовослужбовці звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Аналіз зазначеної норми дає підстави виділити всі необхідні умови для її застосування, а саме: І. Необхідність військовослужбовця здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи; ІІ. Відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Відтак, твердження Суду про те, що документи надані Позивачем з рапортом від 15.10.2024 року в повній мірі підтверджують родинні зв`язки останнього з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка є особою з інвалідністю І групи (Б), яка потребує сторонньої допомоги додатково не вимагає від нього доведення необхідності здійснення ним догляду за бабусею є хибним, та таким, що суперечить вимогам підпункту «г» пункту 2 частини 4, абзац 14 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».
Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про заміну відповідача у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22 травня 2025 року № Д-321/65/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році», Директиви Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22 травня 2025 року № Д-22/ДСК – з 31 липня 2025 року Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) зазнає переформування. Умовне найменування та ідентифікаційний код Військової частини НОМЕР_3 будуть анульовані. В розумінні наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 грудня 1997 р. за N 615/2419 – правонаступником Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) стає Військова частина НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ). На підтвердження факту правонаступництва до клопотання додано копію довідки Військової частини НОМЕР_5 від 22.07.2025 про правонаступництво. 
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Розглянувши клопотання відповідача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність його задоволення, шляхом заміни відповідача у справі Військову частина НОМЕР_3 на Військову частині НОМЕР_1 в порядку правонаступництва.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу під час загальної мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 “Про загальну мобілізацію”. 
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №6 від 27.02.2022 року з 1 березня 2022 року позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення.
Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , що вбачається з військового квитка серії НОМЕР_7 від 2022 року.
Позивач зазначає, що у нього є бабуся - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є із числа осіб з інвалідністю І групи (Б), та потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією № 078872 від 04.10.2024 року.
Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_8 від 13.05.1966 року ОСОБА_3 1938 р.н. одружився з ОСОБА_4 1936 р.н., якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_5 .
Свідоцтвом серія НОМЕР_9 від 10.06.1988 року підтверджено смерть ОСОБА_3 1938 р.н. 
Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.10.2024 року підтверджено реєстрація актового запису про шлюб від 11.07.1986 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_8 .
Свідоцтвом про народження Позивача серія НОМЕР_10 від 27.01.1987 року підтверджується, що батьками останнього є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_11 від 16.06.1992 року підтверджується розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Свідоцтвом серія НОМЕР_12 від 29.04.2005 року підтверджено смерть ОСОБА_9 .
У зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 бабусі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є із числа осіб з інвалідністю І групи (Б), та потребує сторонньої допомоги, позивач звернувся до відповідача із рапортом від 15.10.2024 року про звільнення з військової служби на підставі п.п. “г” п.2 ч.4 ст.26 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”.
За наслідками розгляду його рапорту від 15.10.2024 року, військовою частиною НОМЕР_3 , рішенням № 4120 від 25.10.2024 не прийнято позитивного рішення - в задоволенні рапорту відмовлено, з підстави того, що Позивачем не надано документа, який визначає відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Додана до рапорту ОСОБА_1 . Довідка №10050 від 10.10.2024 року містить інформацію лише про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за певною адресою разом із Позивачем та неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не визначає відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд за нею.
Не погодившись з вищезазначеною відмовою позивач був вимушений звернутись за захистом порушених прав до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на позивача не може бути покладений тягар доведення відсутності інших родичів першого та другого ступеня споріднення, які могли здійснювати постійний догляд за бабусею позивача. Натомість, позивач надав документи на підтвердження факту наявності у бабусі інвалідності І групи (б) та висновок про необхідність у постійному догляді. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Відповідно до п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” № 2232-ХІІ Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). 
Однією з таких обставин є : необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Конструкція п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” № 2232-ХІІ визначає, що право на звільнення мають Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період в разі необхідності догляду за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, лише за умови: 1) відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або; 2) якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Тобто, для умов звільнення з військової служби військовослужбовцю необхідно подати документи, які підтверджують наявність у його родича другого ступеня споріднення відповідного ступеня інвалідності та потреби у постійному догляді, а також документів, що свідчать про відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення, або про те, що такі родичі самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2025 року у справі № 380/16966/24 надав таке тлумачення словосполученню «відсутність інших родичів» в розумінні статті 26 Закону № 2232-ХІІ : «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів статті 26 Закону № 2122-IX.»
На думку колегії суддів, виходячи зі змісту приписів п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” тягар доказування підстав для звільнення покладається саме на особу, яка має намір звільнити, адже цілком логічним є те, що саме зацікавлена особа повинна надати документи, що підтверджують наявність визначених Законом підстав для звільнення.
Отже, саме позивач звертаючись до військової частини із рапортом про звільнення повинен надати належні та беззаперечні докази того, що у його бабусі реально (не мають об`єктивної можливості) або юридично (немає в наявності) відсутні родичі першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати за нею постійний нагляд. 
Більше того, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме позивач має право на отримання інформації від компетентних органів про наявність/відсутність факту реєстрації актів цивільного стану щодо своїх родичів, а також надати інформацію щодо реальної можливості / неможливості здійснення ними постійного догляду. Оскільки вказана інформація має конфіденційний характер (персональна інформація), вона не може бути витребувана військовою частиною для умов вирішення рапорту позивача про звільнення. 
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу під час загальної мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 “Про загальну мобілізацію”. 
Позивач проходить військову у військовій частині НОМЕР_3 , що вбачається з військового квитка серії НОМЕР_7 від 2022 року.
Позивач зазначає, що у нього є бабуся - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є із числа осіб з інвалідністю І групи (Б), та потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією № 078872 від 04.10.2024 року.
У зв`язку із вищевказаними обставинами, позивач звернувся із рапортом про звільнення з військової служби на підставі п.п. “г” п.2 ч.4 ст.26 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”.
За наслідками розгляду його рапорту від 15.10.2024 року, військовою частиною НОМЕР_3 , рішенням № 4120 від 25.10.2024 не прийнято позитивного рішення - в задоволенні рапорту відмовлено, з підстави того, що Позивачем не надано документа, який визначає відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Додана до рапорту ОСОБА_1 . Довідка №10050 від 10.10.2024 року містить інформацію лише про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за певною адресою разом із Позивачем та неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не визначає відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд за нею.
Матеріали справи не містять рапорту та доказів того, що позивачем дійсно разом з рапортом подавав будь-які документи, що підтверджуються відсутність у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інших, крім позивача, родичів першого та другого ступеня споріднення. 
Водночас, до суду позивачем надані копії свідоцтва про шлюб, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_5 ) а також свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ). 
Надана копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_11 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ), копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_11 , батьками якого зазначені ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_2 (мати).
Надані копії Витягу з реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (прізвище після шлюбу ОСОБА_8 ), свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , свідоцтва про народження ОСОБА_1 , батьками якого зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , також надані копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ), свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ).
Таким чином, наданими позивачем до суду документами, позивач підтвердив, що станом на час виникнення спірних відносин померли: 1) його дідусь ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_2 ), 2) його мати ОСОБА_9 (донька ОСОБА_2 ), 3) його дядько ОСОБА_11 (син ОСОБА_2 ).
Водночас, позивачем не надано доказів того, що у його дядька ОСОБА_11 , який помер у 60 років, немає дітей, які приходилися б ОСОБА_2 онуками (тобто родичами другого ступеня споріднення), також не надано жодних доказів з приводу відсутності у ОСОБА_2 інших дітей, крім померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , рідних братів чи сестер, а також не надано доказів відсутності у померлої ОСОБА_9 інших дітей, крім позивача. 
Суд зазначає, що такі обставини підтверджуються відповідним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність або відсутність в реєстрі відповідного запису, в той же час, відсутність у родичів першого та другого ступеня споріднення реальної можливості здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 може підтверджуватись відповідними документами (військовий квиток, документ про постійне проживання/навчання в іншій країні, інформація про перебування в полоні, документ про відбування покарання в місцях позбавлення волі, тощо) та поясненнями зацікавленої особи/осіб.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач, на якого в даному конкретному випадку покладається обов`язок доведення відсутності у його бабусі інших родичів першого чи другого ступеня споріднення, як підстави для звільнення з військової служби відповідно п.п. “г” п.2 ч.4 ст.26 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Вказане свідчить на користь відсутності протиправного характеру в діях військової частини при відмові в задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби. 
Стосовно посилань військової частини на те, що позивачем не надано доказів наявності інформації про нього як про надавача послуг з постійного догляду за ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає, що норма п.п. “г” п.2 ч.4 ст.26 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу” не містить такої умови для звільнення зі служби, як попереднє внесення особи до переліку надавачів послуг з постійного догляду. Відтак, посилання на вказану обставину як на підставу для відмови в задоволенні рапорту є необґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні рапорту про звільнення позивача з військової служби, відповідач не допустив протиправних дій, відтак підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 – відсутні.
Колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права на повторне звернення до військової частини із заявою про звільнення на підставі п.п. “г” п.2 ч.4 ст.26 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”, з наданням повного пакету документів на підтвердження наявності обставин для такого звільнення. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 в адміністративній справі № 160/30990/24 – скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.В. Шлай