КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року місто Київ

справа № 755/17962/25
апеляційне провадження № 33/824/793/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Полянчука Владислава Богдановича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва Галиги І.О. від 26 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із постановою суддірайонного суду, захисник  ОСОБА_1 - адвокат Полянчук В.Б. звернувся із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Скаржник зазначає, що працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння та наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції не вручили йому письмового направлення на огляд та не забезпечили його проведення. Також в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейськими не встановлено ознак алкогольного сп`яніння у скаржника.

Вказує, що результати огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, є недійсними, оскільки його калібрування повинно здійснюватися кожні шість місяців, тоді як із чеку приладу вбачається, що на день проведення огляду минуло більше ніж шість місяців з моменту останнього калібрування. 

Крім того, дії працівників поліції фактично спонукали його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейські надали неправдиві роз`яснення щодо порядку проведення такого огляду, зокрема повідомлено, що в медичному закладі огляд також проводитиметься за допомогою приладу Drager, тоді як він має здійснюватися шляхом дослідження біологічного середовища. 

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Полянчук В.Б. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

4 вересня 2025 року о 18 год. 43 хв. інспектором взводу № 3 роти № 2 БЗС батальйону УПП у місті Києві старшим лейтенантом поліції Федоренком В.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443615 за частиною 1 статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що 4 вересня 2025 року о 17 год. 43 хв. у місті Києві по вул. Русанівська Набережна, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820, прилад "ARJL-0258". Результат позитивний - 2,60 % проміле алкоголю в крові. Відеофіксація велась на нагрудні відеореєстратори № 474075, 474258. Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. 

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає цей висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її відповідно до закону.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення (стаття 255 КУпАП). Орган (посадова особа), відповідно до статті 252 КУпАП, оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443615, 4 вересня 2025 року о 17 год. 43 хв. у місті Києві по вул. Русанівська Набережна, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820, прилад "ARJL-0258". Результат позитивний - 2,60 % проміле алкоголю в крові.

Згідно з пунктом 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції України або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. 

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів, показники яких перевищують 0,2% алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

З матеріалів справи убачається, що працівниками поліції було проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, процес зафіксовано на бодікамери.

За даними протоколу застосування спеціальних технічних засобів щодо  ОСОБА_1  тест, проведений за допомогою Alcotest Drager 6820 "ARJL-0258" показав 2, 60 % проміле алкоголю в крові.

До протоколу додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що містить згоду  ОСОБА_1  з результатами такого огляду. У ньому зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Матеріали справи містять також направлення на огляд  ОСОБА_1 до КМКПН "Соціотерапія".

Вказані обставини підтверджуються відеозаписами із бодікамер поліцейських № 474075, 474258.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту частини 1 статті 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості - огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і це підтверджує тестування Alcotest Drager 6820, приладом "ARJL-0258"; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписи із бодікамер поліцейських № 474075, 474258.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не викликають.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що результати огляду на стан сп`яніння є недійсними, оскільки прилад Alcotest Drager 6820 не проходив періодичну повірку, варто зазначити наступне.

Відповідно до положень пункту 5 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Однак, ОСОБА_1 не заявляв патрульним поліції вимоги про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Між тим варто вказати, що на офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики "Alcotest Drager" зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі "Alcotest Drager", становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

З даних роздрукованого чеку - тесту "Alcotest Drager 6820" убачається, що останнє калібрування проведено 15 листопада 2024 року.

Таким чином, в апеляційного суду відсутні підстави вважати, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, отриманий із застосуванням приладу Alcotest Drager 6820 "ARJL-0258", є недопустимим доказом. 

Водночас скаржник в апеляційній скарзі посилається на інструкцію з експлуатації приладу Drager 6820, у якій передбачено періодичність калібрування один раз на шість місяців. Разом із тим, як зазначено вище, відповідно до наказу № 1747 для засобів вимірювальної техніки такого типу встановлено міжповірочний інтервал один рік. Зазначений наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України є нормативно-правовим актом, обов`язковим до застосування, тоді як інструкція виробника має інформаційний та рекомендаційний характер. Отже, при визначенні строку калібрування підлягають застосуванню вимоги наказу № 1747, а не рекомендації виробника.

Доводи апеляційної скарги про те, що для проведення дослідження мали використовуватися зразки біологічного середовища (слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров) є необґрунтованими.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції).

Згідно з пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, скаржник помилково ототожнює порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та алкогольного (огляд на стан алкогольного сп`яніння можливий і в медичному закладі за допомогою спеціальних технічних засобів).

Твердження про те, що поліцейськими не встановлено ознак алкогольного сп`яніння, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки такі ознаки були зазначені протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443615, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні на огляд водія транспортного засобу. Із відеозапису також убачається, що працівники поліції інформували  ОСОБА_1 про його обов`язок пройти огляд та порядок його проведення. 

Посилання у апеляційній скарзі на невручення ОСОБА_1 копії направлення на огляд водія транспортного засобу є безпідставними, оскільки копія направлення не вручається водію у випадку його відмови від доставлення і проходження огляду в закладі охорони здоров`я. В даному випадку ОСОБА_1 не бажав їхати на огляд до закладу охорони здоров`я, відтак вказаний огляд не відбувався.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставними і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Огляд на стан сп`яніння було проведено працівниками поліції з дотриманням вимог чинного законодавства та відповідно до встановленої процедури.Твердження щодо провокацій з боку працівників поліції та спонукання скаржника до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я також не підтверджені жодними доказами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443615, складений відносно  ОСОБА_1 , який підписаний ним без зауважень і заперечень - розділ "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" не містить жодних відомостей щодо незгоди із зазначеними в протоколі відомостями.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, судом першої інстанції досліджені повно та об`єктивно, постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування не встановлені.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Полянчука В.Б. підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін. 

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Полянчука Владислава Богдановича залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва Галиги І.О. від 26 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - без змін. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов