Справа № 645/5056/25
н/п 2-а/953/14/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року         м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого -   судді Муратової С.О.,
за участю секретаря -  Драгана О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником – адвокатом Фадєєвим Олександром Павловичем до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
28.07.2025 до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5230301 від 15.07.2025, що винесена у відношенні ОСОБА_1 .
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 29.07.2025 адміністративну справу №645/5056/25 за позовом ОСОБА_1 , в іетересах якого діє адвокат Фадєєв О.П., до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, передано на розгляд за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Харкова (а.с. 19-21).
21.08.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5230301 від 15.07.2025, що винесена у відношенні ОСОБА_1 (а.с. 27).
На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що 15.07.2025 поліцейським 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, молодшим лейтенантом поліції Пушкар А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5230301, відповідно до якої ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за порушення вимог підпункту «а» пункту 31.4.3 та підпункту «г» пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху України, мотивуючи це тим, що о 15 год. 52 хв. 15.07.2025 по проспекту Героїв Харкова, 246А у м. Харкові позивач керував транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н.з НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме, порушення режиму роботи приладів зовнішніх світлових (не працюють стоп сигнали), також на задній осі транспортного засобу встановлено шини різних моделей та з різним малюнком протектора, що є порушенням п. 31.4 ПДР України. Позивач не погоджується з зазначеною вище постановою та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Як було зазначено вище, поліцейський вважав доведеним порушення позивачем підпункту «а» пункту 31.4.3 ПДР України через непрацюючі стоп сигнали. Позивач вважає за необхідне зазначити, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він керував технічно справним транспортним засобом без жодних порушень та поліцейським не надано жодних доказів несправності стоп сигналів під час приведення позивачем в дію системи гальмування на транспортному засобі ГАЗ 3302 д.н.з НОМЕР_1 . Підпунктом 31.4.3. «а» ПДР України установлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Сигнали гальмування (стоп сигнал) мають вмикатися під час приведення у дію відповідних органів керування гальмівних систем транспортного засобу. При цьому поліцейським під час винесення спірної постанови не було встановлено, що стоп сигнали на транспортному засобі, яким керував позивач не працювали саме у момент здійснення ним гальмування. 
Представник зазначає, що посадова особа відповідача, вважала доведеним порушення позивачем підпункту «г» пункту 31.4.5 ПДР України, а саме те, що на задній осі транспортного засобу встановлено шини різних моделей та з різним малюнком протектора. Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він керував технічно справним транспортним засобом без жодних порушень та поліцейським безпідставно застосовано положення підпункту «г» пункту 31.4.5 ПДР України, які стосуються легкових транспортних засобів та відповідно не можуть бути застосовані до вантажних транспортних засобів, яким зокрема керував позивач. Більш того, поліцейським помилково зазначено, що встановлення шин різних моделей на одну вісь транспортного засобу є порушенням підпункту «г» пункту 31.4.5 ПДР України, оскільки зазначений пункт не містить таких даних. Відповідно до підпункту «г» пункту 31.4.5. ПДР України зазначено що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема у тому випадку коли на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора – для вантажних автомобілів. Позивач керував транспортним засобом ГАЗ 3302 д.н.з НОМЕР_1 , який відноситься до категорії вантажних автомобілів та відповідно заборона експлуатації транспортного засобу може мати місце лише у випадку встановлення на одній осіб шин з різними типами малюнків протектора, а не просто малюнків протектора шин, як зазначив поліцейський у спірній постанові. При цьому на транспортному засобі ГАЗ 3302 д.н.з НОМЕР_1 було встановлено шини з однаковим типом малюнку – симетричним та відповідно позивачем не було порушено положення підпункту «г» пункту 31.4.5 ПДР України. При винесенні постанови у поліцейського були відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення та оскаржувана постанова ґрунтується лише на припущеннях.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л. (а.с. 28).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л. від 26.08.2025 відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в удовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 29).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025, у зв`язку зі звільненням з посади рішенням Вищої ради правосуддя від 16.12.2025 №2669/0/15-25 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київського районного суду м. Харкова, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 37).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.01.2026 прийнято до свого провадження вказану адміністративну справу за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін; залучено до участі у справі за вказаною позовною заявою у якості співвідповідача – Департамент патрульної поліції (а.с. 38-39).
20.01.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції Федюка Д.В. на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с. 51-53).
На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що 15.01.2025 о 15:52 за адресою м. Харків, проспект Героїв Харкова буд. 246А, поліцейські зупинили автомобіль ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_1 , водій, якого керував транспортним засобом, який мав технічні несправності, а саме порушений режим роботи зовнішніх світлових приладів, непрацюючі стоп сигнали, також на задній осі транспортного засобу встановлено шини різних моделей та з різним малюнком протектора, чим порушив вимоги п. п. 3.1.4.3.а, п. п. 31.4.5.г ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Дії водія вказували на ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Поліцейський підійшов до водія, пояснив причину застосування превентивних поліцейських заходів, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейським було висунуто вимогу до позивача про пред`явлення документів, що посвідчують його особу та відповідне право, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб. Інспекторами встановлено особу водія, ним виявився – ОСОБА_1 . Інспектор, встановивши, що дана подія має цілісний склад адміністративного правопорушення, у відповідності до ст. 278 КУпАП, розпочав підготовку до розгляду справи. Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені ст. 10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами ст. 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому була винесена постанова серії ЕНА № 5230301. Відповідно до пп. 1 п. 3 розд. 8 Наказу № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах – 30 діб. Оскільки з моменту винесення постанови пройшло більше 30 діб відео з серверів для зберігання відео видалено. В цьому випадку, оскаржувана постанова винесена відповідно до КУпАП, а розгляд справи відбувся з дотриманням процедури визначеної цим же кодексом. Під час розгляду справи інспектор з`ясував, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, дослідив матеріали, які підтверджують винність останнього у вчиненні правопорушенні, а також з`ясував всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. В постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне позивачем, а тому інспектор діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з вищевказаним, вважає, що позовна заява позивача щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 5230301 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.
В судове засідання позивач не з?явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 23.02.2026 до канцелярії суду надійшла заява представника позивача Фадєєва О.П., в якій він просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 65).
В судове засідання представник відповідачів Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. 
Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Згідно наданих даних встановлено, що постановою поліцейського 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Пушкара А.С. від 15.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5230301, на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 12).
У постанові зазначено, що 15.07.2025 о 15.52 год. за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 246А, водій керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме, порушення режиму роботи приладів зовнішніх світлових (не працюють стоп сигнали), також на задній осі транспортного засобу встановлено шини різних моделей та з різним малюнком протектора, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3.а, п.п. 31.4.5.г ПДР України (а.с. 12).
Із змісту позовної заяви вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Із постанови серії ЕНА № 5230301 від 15.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що в пункті 7 «До постанови додаються» зазначено: «Відео з б/к 473176» (а.с. 12).
Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (Далі – Інструкція) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Однак, до матеріалів справи представником відповідача не залучено диску з відеозаписом, зазначеним у п. 7 постанови серії ЕНА № 5230301 від 15.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та до відзиву на позовну заяву представником відповідача такий відеозапис не надано.
Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотримання правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278,279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.
Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним.
Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, судовий збір у розмірі 484,48 гривень стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 , поданою його представником – адвокатом Фадєєвим Олександром Павловичем до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову поліцейського 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Пушкара Андрія Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5230301 від 15.07.2025, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь держави судовий збір в розмірі 484 грн. 48 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Представник позивача: адвокат Фадєєв Олександр Павлович (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ: 40108646, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-а).
Відповідач: Департамент патрульної поліції (ЄДРПОУ: 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Суддя С.О. Муратова