РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
26 березня 2026 р.  Справа № 120/9187/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Дмитришеної Р.М., 
за участю секретаря судового засідання: Шаповал Д.І. 
представника позивача: Кравчука М.О.
представника відповідача: Лівандовської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 
про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що їй у 2021 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При призначенні пенсії, ураховувалась довідка №435 від 21.07.2021, яка підтверджувала високий заробіток на ВАТ "Вінницький підшипниковий завод" у період з 1985 по 1990 роки, що стала підставою для встановлення індивідуального коефіцієнта 1,10501.
До 01.12.2023 для обчислення пенсії застосовувався заробіток 10076,38грн, розрахований з індивідуальним коефіцієнтом 1,10501. Надалі, територіальним пенсійним органом без згоди позивачки проведена оптимізація, яка призвела до зниження коефіцієнта із 1,10501 до 1,03968 та бази - до 9480,64грн. 
Позивачка вказує, що після індексації пенсії в 2025 новий заробіток для обчислення пенсії склав 10025,78грн, тобто нижчим ніж у 2021, що є неправомірним. 
На звернення позивачки з питань пенсійних виплат, відповідач листом від 24.06.2025 №7885-6897/С-02/8-0200/25 відмовив у перерахунку пенсії за період з 2021 по 2025 згідно із ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстави правомірного обрахунку пенсії ОСОБА_1 . 
Позивачка вважає, що згідно із законом, у разі перерахунку страхового стажу, пенсійний орган не має права автоматично змінювати (зменшувати) коефіцієнт заробітку, якщо новий розрахунок є гіршим для пенсіонера. 
Тому, з метою захисту своїх прав позивач звернулась до суду з вимогами:
- зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії згідно із ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в період з 2021 по 2025, виходячи з відновленого первинно призначеного індивідуального коефіцієнта 1,10501; 
- зобов`язати відповідача виплатити їй суму недоотриманої пенсії за весь період неправильного обрахунку пенсії.
Ухвалою від 08.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву. 
Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що пенсія позивачці обчислюється та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.
Ухвалою від 24.02.2026 суд постановив розгляд справи № 120/9187/25 продовжити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Призначено судове засідання на 17.03.2026. Цією ж ухвалою витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов`язано надати належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
На виконання ухвали від 24.02.2026 відповідач направив матеріали пенсійної справи (а.с. 40-93).
Представник відповідача 26.03.2026 подала додаткові письмові пояснення у яких вказала, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 12.07.2021 отримуєте пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст. 25 Закону №1058 визначено коефіцієнт страхового стажу, який складав 0,28083, що відповідає 28 рокам 01 місяцям 16 дням страхового стажу (стаж зараховано по 31.03.2019).
В розрахунок середньомісячного заробітку враховано заробітну плату за періоди з 01.11.1985 по 31.10.1990 згідно з наданою довідкою, та з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2012 по 31.03.2019 за даними персоніфікованого обліку. 
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,10501 (126,96595 - сума коефіцієнтів заробітної плати: 114,90000 - страховий стаж за місяці врахованої заробітної плати), який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 - 9118,81 грн, що підтверджується розрахунком заробітку для обчислення пенсії.
Надалі, позивач подала заяву №32197 від 22.11.2023 щодо перерахунку пенсії, а саме зарахування стажу та заробітку за період підприємницької діяльності в період з 01.01.2004 по 31.12.2010, яка за принципом територіальності опрацьовувалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.12.2023 проведено перерахунок пенсії позивачки та до страхового стажу зарахований період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010.
Відповідно до ст. 25 Закону №1058 визначено коефіцієнт страхового стажу, який складав 0,29250, що відповідає 29 рокам 03 місяцям 11 дням страхового стажу.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 1,03968, а середньомісячний заробіток зменшився, оскільки відповідно до ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з липня 2000 року. 
Оскільки заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань спеціалістів, наразі відсутня інформація щодо повідомлення спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заявниці про зменшення розміру пенсії в результаті проведення перерахунку з 01.12.2023.
В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. 
Відповідач свої дії вважає правомірними з огляду на те, що перерахунок пенсії позивачки здійснений за її ж заявою, тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.
Позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області з 12.07.2021 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 17). 
Первинно, позивачу пенсійним органом, відповідно до ст. 25 Закону №1058, визначений коефіцієнт страхового стажу, який складав 0,28083, що відповідає 28 рокам 01 місяцям 16 дням страхового стажу (стаж зарахований по 31.03.2019) (а.с. 17).
В розрахунок середньомісячного заробітку враховано заробітну плату за періоди з 01.11.1985 по 31.10.1990 згідно із наданою довідкою, та за даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2012 по 31.03.2019. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений у розмірі 1,10501, який застосований до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 - 9118,81грн. 
З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 9118,81 грн х 1,10501 = 10076,38грн. 
Розрахунок пенсії позивачки за віком, обчислений відповідно до ст. 27 Закону №1058, на дату її призначення становив 2829,75грн = 10076,38 грн х 0,28083; 707,44 грн - підвищення, відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №1058, (2829,75грн х 25%) (а.с. 17).
З 01.03.2022 розрахунок пенсії позивачки становив: 2829,75грн = 10076,38 грн х 0,28083; 707,44 грн - підвищення, відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №1058, (2829,75грн х 25%); 135,00 грн - доплата індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 (а.с. 18).
З 01.03.2023 розрахунок пенсії позивачки становив: 2829,75грн = 10076,38 грн х 0,28083; 707,44 грн - підвищення, відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №1058, (2829,75грн х 25%); 135,00 грн - доплата індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118; 100 грн - доплата індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 (а.с. 18).
Надалі, на підставі поданої позивачкою заявою від 22.11.2023, проведено з 01.12.2023 перерахунок пенсії та до страхового стажу зарахований період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010. Відповідно до ст. 25 Закону №1058 визначено коефіцієнт страхового стажу, який склав 0,29250, що відповідає 29 рокам 03 місяцям 11 дням страхового стажу (стаж зараховано по 31.03.2019) (а.с. 18). 
В розрахунок середньомісячного заробітку враховано заробітну плату за періоди з 01.11.1985 по 31.10.1990 згідно із наданою довідкою, та за даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.03.2019 (а.с. 18). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений у розмірі 1,03968, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 - 9118,81грн. 
З цієї дати середньомісячний заробіток зменшився з тих підстав, що відповідно до ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з липня 2000року (а.с. 19). 
Тож, з 01.12.2023 розрахунок пенсії позивачки зменшився із суми 3772,19грн до 3701,36грн та становить:
2773,09 грн - розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст. 27 Закону №1058, (9480,64 х 0,29250) (а.с. 19); 693,27 грн - підвищення, відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону №1058, (2773,09грн х 25%); 135,00 грн - доплата індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118; 100 грн - доплата індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168.
Позивачка звернулась до суду з метою зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, виходячи з відновленого коефіцієнта, поновити первинний індивідуальний коефіцієнт 1,10501, визначений при призначенні пенсії.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).
Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 N 1058-IV).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
Так, безспірним є, що позивачці на підставі її поданої заяви від 22.11.2023, проведено з 01.12.2023 перерахунок пенсії та до страхового стажу зарахований період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010. Відповідно до ст. 25 Закону №1058 визначено коефіцієнт страхового стажу, який склав 0,29250, що відповідає 29 рокам 03 місяцям 11 дням страхового стажу (стаж зараховано по 31.03.2019) (а.с. 18). 
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений у розмірі 1,03968, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 - 9118,81грн. 
З цієї дати середньомісячний заробіток зменшився з тих підстав, що відповідно до ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з липня 2000року (а.с. 19). 
Відповідач вважає свої дії правомірними, оскільки перерахунок пенсії позивачки здійснювався за її ж заявою.
Оцінюючи доводи відповідача суд зазначає, що позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про проведення перевірки її документів на призначення пенсії, оскільки фахівцями пенсійного органу встановлена відсутність даних в системі персоніфікованого обліку за період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010.
З огляду на те, що відповідач їй відмовив у проведенні перевірки, позивачки звернулась до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №120/6104/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.01.2023 щодо внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області № 51103/02-32-50-02-09 від 19.08.2021.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2023 щодо внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 до 31.12.2010 з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області № 51103/02-32-50-02-09 від 19.08.2021.
Надалі позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою від 22.11.2023 (а.с. 78), про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV, зарахувавши стаж ФОП 2004-2010. 
Відповідно до протоколу Перерахунку пенсії. Версія: 1.6.78.1. за датою 27.11.2023 Рішенням 023830015490 від 29.11.2023 позивачці перераховано пенсію з урахуванням її страхового стажу 29 років 03 місяці 11 днів із коефіцієнтом страхового стажу 0,29250.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 1,03968 на противагу первинно встановленому - 1,10501. З цієї дати розмір пенсії зменшився та склав 3 466,36 грн, із проведеною індексацією 135 грн за 2022 та 100 грн - за 2023, що становить всього 3701,36 грн. 
Суд доводи відповідача про правомірність своїх дій про перерахунок з 01.12.2023 пенсії позивачки вважає необґрунтованими, оскільки за змістом пункту 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Тож, зменшення пенсії при її перерахунку є протиправним, оскільки в силу приписів Закону №1058, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. 
З приводу того, що відповідач вказує, що заява позивачки від 22.11.2023 щодо перерахунку пенсії за принципом територіальності опрацьовувалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Суд зазначає, що згідно із здобутими доказами, зокрема, протоколу Перерахунку пенсії. Версія: 1.6.78.1. за датою 27.11.2023, відсутні відомості про ГУ ПФУ в Полтавській області. Натомість органом ПФУ вказано територіальний орган м. Вінниці. 
В контексті заявлених вимог позивачка просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії застосувавши при обрахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений при призначені пенсії 1,10501 за період з 2021 по 2025.
Суд установив, що з 01.12.2023 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений у розмірі 1,03968, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 - 9118,81грн, що стало підставою для зменшення розміру пенсії із суми 3772,19грн до 3701,36грн.
З огляду на це, з метою захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.12.2023 перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , застосувавши при обрахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений при призначені пенсії 1,10501 та здійснити виплату недоотриманої пенсії за період з 01.12.2023 по день перерахованої пенсії. 
При цьому, вирішуючи спір, суд ураховує, що заявниця про зменшення розміру пенсії в результаті проведення перерахунку не повідомлялась. Протилежного матеріали справи не містять. Тому, права позивачки підлягають судовому захисту з дати з якої пенсія обрахована в зменшеному розмірі, а саме з 01.12.2023.
В іншій частині вимог підстав для задоволення немає, оскільки пенсія позивачці призначена з 12.07.2021 та до 30.11.2023 при її обрахунку застосовувався індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений при призначені пенсії в розмірі 1,10501.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що позов задоволено частково, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 605,60грн. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.12.2023 перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , застосувавши при обрахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначений при призначені пенсії 1,10501 та здійснити виплату недоотриманої пенсії за період з 01.12.2023 по день перерахованої пенсії. 
В іншій частині вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок). 

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна