ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5804/25
20 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , через представника, - адвоката Прийдуна Володимира Михайловича, звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2025 у виплаті додаткової винагороди у зв`язку з пораненням;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити додаткову винагороду в розмірі 423331,00 грн додаткової винагороди у зв`язку з пораненням.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу відмовлено у виплаті додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, оскільки важко відслідкувати причинно-наслідковий зв`язок.
Проте позивач не погоджується із такою відмовою відповідача та вказує, що довідкою №267 від 13.08.2024 підтверджено отримання ним бойового поранення.
Ухвалою судді від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
28.10.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що відсутні підстави для виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням за період з перебування на стаціонарному лікуванні в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" 12.09.2024 по 04.09.2024, оскільки в медичному закладі позивач перебував із діагнозом втиснений субхондральний перелом дорзальних відділів латерального виростка великогомілкової кістки. Розрив колатеральної зв`язки ІІІ ст. Комбінований розрив тіла, заднього рогу та корінця заднього рогу медального меніска тип ІІІБ. Остеоартроз колінного суглоба І ст. Хондромаляція надколінника І ст., медіальних виростків стегнової і великогомілкової кісток ІІ ст, а тому за інформацією представників медичної служби підстав для включення в наказ на виплату у військової частини не було, адже не було встановлено основного діагнозу лікування, пов`язаного із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
Щодо періоду перебування позивача на стаціонарному лікуванні в ДУ "ТМО МВС по Тернопільській області" з 15.10.2024 по 18.122024 вказує, що у виписці зазначено діагноз: S82.18. - ВТ 29.07.2024. Втиснений субхондральний перелом дорзальних відділів латерального відростка лівої гомілкової кістки, Розрив колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу. Комбінований розрив тіла заднього рогу медіального менікса. Проте неможливо "відслідкувати" причинно-наслідковий зв`язок, що даний діагноз є наслідком поранення (травми, контузії), відповідно підстав у відповідача за вказаний період включити в наказ на виплату 100000 грн не було.
Зазначає, що у спірний період з 05.09.2024 по 15.10.2024 виплата додаткової винагороди у зв`язку з пораненням не здійснена, оскільки позивач перебував на амбулаторному лікуванні.
Щодо періоду з 28.11.2024 по 18.11.2024 представник відповідача вказує, що підстав для виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням не було, оскільки позивач перебував на реабілітації в МРЦ МВС "Кремінці".
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позові, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно довідки №267 від 13.08.2024 Військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 29.07.2024 отримав бойове травмування: забій лівого колінного суглобу, множинні забої лівої гомілки лівого стегна, пошкодження зв`язкового апарату лівого коліна.
У відповідь на рапорт позивача від 14.01.2025 про надання роз`яснень щодо не виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12.08.2024 по 04.09.2024 під час лікування в КНП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова", відповідач листом від 25.02.2025 №50/02/11/5-909 повідомив, що згідно первинної медичної карти НОМЕР_2 травмування сталося 02.08.2024, а звернення за стаціонарною медичною допомогою з приводу ушкодження лівого колінного суглобу в КНП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова" було 12.08.2024, через 10 днів, а не відразу після травмування, у зв`язку з цим важко відслідкувати причинно-наслідковий зв`язок, що це трапилося в результаті травмування на позиції чи пізніше при інших обставинах.
У листі також зазначено, що у виписці із медичної карти стаціонарного хворого центру патологій та ендопротезування великих суглобів №13052 КНП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова" в діагнозі не зазначено, що це внаслідок вибухової травми.
Не погоджуючись із такою відмовою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2 - 4 цієї статті Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до п. 17 Розділу I Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено відповідними Указами Президента України дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168.
В силу п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно із п.1-2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, із урахуванням вимог п. 1, 2 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу І "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800; далі - Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (в подальшому - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Пунктами 21.1, 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Згідно з п. 21.5 Положення № 402, Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби".
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії".
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".
д)"Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби".
є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН".
ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН
з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".
и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу".
к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".
Висновки суду за результатами розгляду справи.
Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що, встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень підлягає виплаті на підставі наказів командирів (начальників), зокрема військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.07.2024 отримав бойове травмування: забій лівого колінного суглобу, множинні забої лівої гомілки лівого стегна, пошкодження зв`язкового апарату лівого коліна.
З 12.09.2024 по 04.09.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова". Згідно виписки діагноз: Втиснений субхондральний перелом дорзальних відділів латерального виростка великогомілкової кістки. Розрив колатеральної зв`язки ІІІ ст. Комбінований розрив тіла, заднього рогу та корінця заднього рогу медального меніска тип ІІІБ. Остеоартроз колінного суглоба І ст. Хондромаляція надколінника Іст., медіальних виростків стегнової і великогомілкової кісток ІІст. 
З 15.10.2024 по 18.122024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ "ТМО МВС по Тернопільській області" Згідно виписки діагноз: S82.18. - ВТ 29.07.2024. Втиснений субхондральний перелом дорзальних відділів латерального відростка лівої гомілкової кістки, Розрив колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу. Комбінований розрив тіла заднього рогу медіального менікса.
Відповідно до довідки №563 про тимчасову непрацездатність позивач з 05.09.2024 по15.10.2024 перебував на амбулаторному лікуванні.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого МРЦ МВС "Кремінці" позивач перебував на реабілітації з 28.11.2024 по 18.11.2024. 
Поряд із цим, суд зауважує, що виплата, передбаченої Постановою №168, додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку саме з отриманням "поранення (травми, контузії, каліцтва)", пов`язаного із захистом Батьківщини.
Як уже зазначено судом, Положенням №402 встановлено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. 
Проте, наявні в матеріалах справи медичні документи не містять жодних висновків військово-лікарських комісій щодо причинного зв`язку травми (захворювання), лікування якого здійснювалось у спірний період, з бойовою травмою про яку вказано у довідці військової частини. Також позивачем не доведено, що ним подавались відповідачу будь-які висновки ВЛК для підтвердження вказаних обставин для виплати спірної допомоги.
Також, додані позивачем до матеріалів справи виписки з лікарняних закладів не містять висновків про причинний зв`язок захворювання (травми, контузії, каліцтва) лікування якого проводилось, - із травмою отриманою при захисті Батьківщини.
Враховуючи наведене, перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зазначений період за відсутності належних доказів причинно-наслідкового зв`язку саме з отриманням поранення (травми, контузії, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини, не може слугувати підставою для застосування передбачених законодавством гарантій, пов`язаних із виплатою допомоги. 
При цьому, частину спірного періоду позивач перебував на амбулаторному лікуванні та реабілітації, однак, позивачем не надано висновку ВЛК про необхідність відпустки для такого лікування, як це передбачено Постановою КМУ №168. 
З огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено причинного зв`язку між перебуванням позивача на лікуванні та пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, суд доходить висновку про правомірність відмови військової частини у виплаті йому додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за спірний період.
Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх рішень, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ: 
В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 20 квітня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ); 
відповідач:
- Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ). 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.