ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3714/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Жиляєва Є.М. 
при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за первісним позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, б. 35) 	
до 	Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_1 ) 	
про та за зустрічним позовом до про 	стягнення 38897,50 грн. Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_1 ) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, б. 35) тлумачення договору, визнання дій протиправними, стягнення 237380,70 грн. та зобов`язання вчинити певні дії	
за участю представників:
позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним - Бублик В.М., самопредставництво,
відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним - не з`явився, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 37645,26 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію разом з ПДВ та 1252,24 грн. заборгованості за відшкодування витрат на відключення електроустановок.
Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.10.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
07.11.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. №25923).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.11.2025 клопотання Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву (вх. №25923 від 07.11.2025) задоволено та продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 21.12. 2025 включно.
22.12.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла зустрічна позовна заява (вх. №29916), в якій відповідач за первісним (позивач за зустрічним) просить суд:
- тлумачити положення договору на предмет законності систематичної зміни ТОВ “Енера Суми” ціни електроенергії у бік її збільшення, за відсутності об`єктивних економічних причин її коливання, з урахуванням тлумачень Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24 та у відповідності до норм Конституції України щодо рівності прав;
- визнати протиправним нарахування ТОВ “Енера Суми” у зв`язку з незаконним завищенням ціни на активну електроенергію в рахунках:
рахунок № 1120212-2312-1 від 31.12.2023 за грудень 2023 р.
рахунок № 1120212-2401-1 від 31.01.2024 О/ НОМЕР_1 за січень 2024 р.
рахунок № 1120212-2402-1 від 29.02.2024 О/ НОМЕР_1 за лютий 2024 р.
рахунок № НОМЕР_2 від 31.05.2024 О/ НОМЕР_1 за травень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_3 від 31.07.2024 О/ НОМЕР_1 за липень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_4 від 31.08.2024 О/ НОМЕР_1 за серпень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_5 від 30.09.2024 О/ НОМЕР_1 за вересень 2024 р
рахунок № 1120212-2410-1 від 31.10.2024 О/Р 1120212 за жовтень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_6 від 30.11.2024 О/ НОМЕР_1 за листопад 2024 р.
рахунок № НОМЕР_7 від 31.12.2024 О/Р 1120212 за грудень 2024 р,
рахунок № 1120212-2501-1 від 31.01.2025 О/Р 1120212 за січень 2025 р,
рахунок № 1120212-2502-1 від 28.02.2025 О/Р 1120212 за лютий 2025 р,
рахунок № 1120212-2503-1 від 31.03.2025 О/Р 1120212 за березень 2025 р,
рахунок № 1120212-2504-1 від 30.04.2025 О/ НОМЕР_1 за квітень 2025 р,
рахунок № 1120212-2505-1 від 31.05.2025 О/Р 1120212 за травень 2025 р.
- стягнути з ТОВ “Енера Суми” на мою користь надмірно сплачені мною кошти у сумі 237380,75 грн.;
- визнати протиправними дії ТОВ “Енера Суми” щодо відключення моїх електроустановок;
- зобов`язати ТОВ “Енера Суми” підключити та відновити електропостачання.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у три днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.
26.12.2025 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни надійшла заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви (вх. № 30379) з матеріалами усунутих недоліків (доказами сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.12.2025 прийнято зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" про тлумачення договору, визнання дій протиправними, стягнення 237380,70 грн. та зобов`язання вчинити певні дії до спільного розгляду з первісним позовом по справі № 922/3714/25. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Перейдено до розгляду справи № 922/3714/25 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 20.01.2026 на 11:40.
13.01.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним надійшли додаткові пояснення (вх. №979), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.
15.01.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №1238), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.
20.01.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №1509).
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2026 у справі № 922/3714/25 задоволено клопотання відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним (вх. №1509 від 20.01.26) та відкладено підготовче засідання на 10.02.2026 на 11:20.
27.01.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним надійшло клопотання про продовження строку на подання відповіді на відзив за зустрічним позовом (вх. №2165).
10.02.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним надійшла заява про неналежність доказів (вх. №3298).
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі № 922/3714/25 відкладено підготовче засідання на 24.02.2026 о 12:00 год.,
18.02.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним надійшло клопотання про подовження строку на подання відповіді на відзив (вх. №4065).
24.02.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх. №4573).
24.02.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним надійшла заява про долучення доказів (вх. №4579).
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 у справі № 922/3714/25 у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним про подовження строку на подання відповіді на відзив відмовлено; клопотання відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним про перенесення судового засідання на іншу дату задоволено, в частині клопотання про подовження строку розгляду справи відмовлено та відкладено підготовче засідання на 03.03.2026 на 09:45.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.03.2026 у справі № 922/3714/25 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.03.2026 на 10:40.
17.03.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшло клопотання про перенесення судового засідання (вх. №6356).
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2026 у справі № 922/3714/25 клопотання відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним про перенесення судового засідання на іншу дату (вх. № 6356 від 17.03.26) задоволено шляхом оголошення перерви в судовому засіданні до 07.04.2026 до 11:20.
07.04.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату (вх. №8205).
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) у судове засідання 07.04.2026 з`явився, поданий первісний позов підтримав повністю, який просив суд задовольнити та стягнути з Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни 37645,26 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію разом з ПДВ та 1252,24 грн. заборгованості за відшкодування витрат на відключення електроустановок. Проти зустрічного позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві, просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) у судове засідання 07.04.2026 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме: "Ухвала-повідомлення" від 17.03.2026 до електронного кабінету відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним підсистему "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Згідно з частиною 1, 3 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Отже, враховуючи вищенаведені норми законодавства, за результатами розгляду клопотання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) про перенесення судового засідання на іншу дату (вх. №8205), суд, протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.04.2026 № 922/3714/25 відмовив у його задоволенні.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Таким чином, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісні позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним, судом встановлено наступне.
У зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії, на виконання вимог Закону України “Про ринок електричної енергії” з 01.01.2019 забезпеченням споживачів електричною енергією займаються різні суб`єкти ринку електричної енергії, зокрема, оператори систем розподілу та електропостачальники, одним з яких є ТОВ “Енера Суми”, яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429.
Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Енера Суми” (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Павленко Ларисою Сергіївною (споживач) виникли правовідносини на підставі укладеного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір).
На переконання позивача, підписання 25.12.2018 заяви-приєднання Споживачем підтверджує факт його приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, обравши Комерційну пропозицію №3У.
Умови Договору розроблені з урахуванням вимог Закону України “Про ринок електричної енергії” та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).
В результаті приєднання Відповідача до умов публічного договору про постачання електричної енергії йому було відкрито у ТОВ "Енера Суми" особовий рахунок за № НОМЕР_8 .
Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Позивач звернувся з даним позовом, в якому зазначає про те, що ТОВ “Енера Суми” належним чином виконувало умови Договору та здійснювало постачання електричної енергії Споживачу, а в свою чергу Споживач здійснював споживання електричної енергії, що підтверджується листом про переданий обсяг розподіленої електричної енергії, поставленої електропостачальником ТОВ “Енера Суми” споживачу ФОП Павленко Л.С.,№60-43/2060 від 09.07.2025 з АТ “Сумиобленерго”, яке на ринку електричної енергії України виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, а саме: здійснює надання сертифікованих даних комерційного обліку (остаточного набору даних комерційного обліку за встановлений період для точки комерційного обліку, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії).
Так, позивачем у позові наголошено про те, що відповідачем за первісним позовом - ФОП Павленко Л.С. було фактично спожито електричну енергію, поставлену позивачем - ТОВ “Енера Суми”
- за квітень 2025 в об`ємі 2 775 кВт*год,
- за травень 2025 в об`ємі 500 кВт*год.
Відповідно до пп. 2 п. 7.2. Договору, постачальник зобов`язується обчислювати та виставляти Споживачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором. 
Натомість споживач, в свою чергу, згідно з пп. 1 п. 6.2. Договору, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5.9 цього розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Відповідно до комерційної пропозиції №3У до Договору, оплата електричної енергії, у тому числі за послугу з розподілу, здійснюється споживачем у формі повної оплати вартості обсягу спожитої (розподіленої) електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії отриманими Постачальником від Оператора системи розподілу ("Спосіб оплати"). Рахунок надається споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання Постачальником даних від Оператора системи розподілу про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії споживачу, але не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання Споживачем. Відповідно до п. 5.1 Договору, Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Відповідно до п.5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Позивачем у позові також зазначено, що за спожиту електричну енергію ТОВ “Енера Суми” були здійснені ФОП Павленко Л.С. наступні нарахування:
- за квітень 2025 - 32 023 грн. 85 коп., що підтверджується рахунком №1120212 2504-1 та актом № 1120212-2504-1 прийняття-передавання продукції - активної електричної енергії, які було направлено рекомендованим листом через АТ “Укрпошта”, які отримано Боржником 13.06.2025, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії рахунку, акту, фіскального чеку АТ “Укрпошта”, трекінгу відстеження поштових відправлень.;
- за травень 2025 - 5 663 грн. 46 коп., що підтверджується №1120212-2505-1 та актом № 1120212-2505-1 прийняття-передавання продукції - активної електричної енергії, які було направлено рекомендованим листом через АТ “Укрпошта”, які отримано Боржником 21.06.2025, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії рахунку, акту, фіскального чеку АТ “Укрпошта”, трекінгу відстеження поштових відправлень.
Таким чином, позивачем у позові зазначено, що на виконання умов Договору та укладених до нього додатків, позивач - ТОВ “Енера Суми” за період: квітень - травень 2025 поставило, а відповідач - ФОП Павленко Л.С. прийняв електричну енергію в об`ємах 3275 кВт*год вартістю 37687,31 грн.
Втім відповідач, порушуючи свої договірні зобов`язання в частині здійснення своєчасного та повного розрахунку за активну електричну енергію.
Так, позивачем у позові зазначено про те, що Відповідач рахунок за квітень 2025 оплатив частково на суму 42,05 грн, а за травень 2025 - не оплачено Відповідачем взагалі. 
Відповідно до Довідки нарахувань та оплат за Відповідачем обліковується заборгованість за період: квітень - травень 2025 за активну електричну енергію в розмірі 37645,26 грн. (37687,31 грн. - 42,05 грн.)
Крім того, з матеріалів справи убачається, що згідно з положеннями абз.1 п.п.2 п.7.5 розділу VII ПРРЕЕ, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.
На виконання ПРРЕЕ, Заявник 12.05.2025 надіслав на адресу Споживача рекомендованим листом попередження про припинення постачання електричної енергії з 09:00 03.06.2025 та відповідно до п. 7.5. ПРРЕЕ вказаний лист було отримано 16.05.2025 та 17.05.2025, про що позивачем разом з позовом надано належним чином засвічену копію скріншоту з сайту АТ "Укрпошта" з моніторингу трек-номеру відправлення.
Відповідно до п.7.10. ПРРЕЕ, припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.
Як і було заплановано, 03.06.2025 працівники АТ “Сумиобленерго” припинили за адресою АДРЕСА_2 електропостачання на електроприлади ФОП Павленко Л.С.
Згідно з положеннями п. 7.12 ПРРЕЕ, витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. Такі ж положення визначені умовами публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме: п.п.10 п.6.2., п.п.3 та 6 п.7.1., п.8.5. та п.8.6. Договору.
На підставі зазначеного вище, ОСР виставив рахунок на відшкодування витрат на відключення від електроживлення електроустановки боржника на суму 1252,24 грн., який заявник оплатив, і, в свою чергу, виставив відповідний рахунок ФОП Павленко Л.С., який було 04.06.2025 (одночасно з рахунком за травень 2025) направлено поштою, про що позивачем разом з позовом було надано належним чином засвідчену копію фіскального чеку АТ “Укрпошта” та трекінгу.
Таким чином, позивачем у позові зазначено про те, що Відповідач - ФОП Павленко Л.С. не сплатив на користь Позивача - ТОВ "Енера Суми" заборгованість за спожиту активну електричну енергію за квітень - травень 2025 в розмірі 37645,26 грн та витрати на відключення від електроживлення електроустановки споживача сумою 1252,24 грн.
Отже, позивачем у позові наголошено про те, що оскільки, після укладення договору (25.12.2018) Відповідачем не вносилися зміни до переліку об`єктів, де відбувалось споживання електричної енергії, останній повинен нести зобов`язання щодо оплати за фактично спожиту електричну енергію за об`єктом вказаним в заяві - приєднанні до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Проте відповідач заборгованість позивачу не сплатив.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку шляхом стягнення з відповідача в судовому порядку 37645,26 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію разом з ПДВ та 1252,24 грн. заборгованості за відшкодування витрат на відключення електроустановок.
Відповідач з первісними позовними вимогами не погодився повністю, на обґрунтування своїх заперечень у відзиві на позовну заяву зазначив, зокрема про те, що доданий позивачем до первісного позову рахунок на відшкодування витрат на відключення електроустановок № 112/1 датований 12.06.2025, в кожному зазначено, що відключення електроустановок відповідача не заплановано. Відповідачем у відзиві зазначено що, з грудня місяця 2024 р. та станом на дату подання позову кожного місяця в направлених відповідачу рахунках, відповідача повідомляли про те, що відключення електроустановок відповідача не заплановано. Натомість, станом на даний час електролічильник відповідача відключено від електроенергії, а через його відключення неможливо визначити покази на ньому, а відповідно і провести звірку заборгованості, якщо така дійсно існує, тому, на переконання відповідача, заявлені первісні позовні вимоги ТОВ "Енера Суми" є безпідставними, тому в їх задоволенні суд має відмовити. 
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
При цьому, згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 510 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зокрема, у відповідності до положень ст. 11 ЦК України, зобов`язання можуть виникнути на підставі договору.
Положеннями пунктів 3.1.6 та 3.1.9 глави 3.1 розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), визначено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема, якщо споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”.
Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.
Для користування електричною енергією споживачу необхідно бути приєднаним до системи розподілу електричної енергії та укласти договори щодо розподілу та постачання електричної енергії.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
Отже, матеріали справи свідчать та відповідачем зі свого боку належними та допустимими доказами не спростовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Енера Суми” (як постачальником) та Фізичною особою-підприємцем Павленко Ларисою Сергіївною (як споживачем) виникли правовідносини на підставі укладеного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір), оскільки підписання 25.12.2018 та подання заяви-приєднання Споживачем підтверджує факт його приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, обравши Комерційну пропозицію №3У.
Таким чином, між сторонами були дотримані вимоги статей 633,634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, оскільки в даному випадку діє публічний договір приєднання до умов, які є стандартними для всіх споживачів.
Умови Договору № 111717 від 01.01.2019 розроблені з урахуванням вимог Закону України “Про ринок електричної енергії” та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).
Із обставин справи також убачається, що на підставі приєднання Відповідача до умов публічного договору про постачання електричної енергії йому було відкрито у ТОВ "Енера Суми" особовий рахунок за № НОМЕР_8 .
Відповідно до частини другої статті 642 Цивільного кодексу України. якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Із обставин справи убачається, що позивач - ТОВ “Енера Суми” належним чином виконувало умови Договору №111717 від 01.01.2019 та здійснювало постачання електричної енергії Споживачу, а в свою чергу Споживач здійснював споживання електричної енергії, що підтверджується наявним у матеріалах справи листом про переданий обсяг розподіленої електричної енергії, поставленої електропостачальником - ТОВ “Енера Суми” споживачу - ФОП Павленко Л.С., №60-43/2060 від 09.07.2025 з АТ “Сумиобленерго”, яке на ринку електричної енергії України виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, а саме: здійснює надання сертифікованих даних комерційного обліку (остаточного набору даних комерційного обліку за встановлений період для точки комерційного обліку, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії).
Частина 1 статті 53 Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлює - функції адміністратора комерційного обліку покладаються на оператора системи передачі. До запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (ОСР).
Так, із обставин справи убачається, що відповідачем за первісним позовом - ФОП Павленко Л.С. було фактично спожито електричну енергію, поставлену позивачем - ТОВ “Енера Суми”
- за квітень 2025 в об`ємі 2 775 кВт*год,
- за травень 2025 в об`ємі 500 кВт*год.
Відповідно до пп. 2 п. 7.2. Договору, постачальник зобов`язується обчислювати та виставляти Споживачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором. 
Згідно п. 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 4.14 ПРРЕЕ).
Відповідно до пп. 1 п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5.9 цього розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Також, відповідно до комерційної пропозиції №3У до Договору, оплата електричної енергії, у тому числі за послугу з розподілу, здійснюється споживачем у формі повної оплати вартості обсягу спожитої (розподіленої) електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії отриманими Постачальником від Оператора системи розподілу ("Спосіб оплати").
Рахунок надається споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання Постачальником даних від Оператора системи розподілу про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії споживачу, але не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання Споживачем.
Відповідно до п. 5.1 Договору, Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. 
Відповідно до п.5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
З матеріалів справи убачається, що за спожиту електричну енергію позивачем - ТОВ “Енера Суми” були здійснені відповідачу - ФОП Павленко Л.С. наступні нарахування:
- за квітень 2025 - 32 023 грн. 85 коп., що підтверджується рахунком №1120212 2504-1 та актом № 1120212-2504-1 прийняття-передавання продукції - активної електричної енергії, які було направлено рекомендованим листом через АТ “Укрпошта”, які отримано Боржником 13.06.2025, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії рахунку, акту, фіскального чеку АТ “Укрпошта”, трекінгу відстеження поштових відправлень.;
- за травень 2025 - 5 663 грн. 46 коп., що підтверджується №1120212-2505-1 та актом № 1120212-2505-1 прийняття-передавання продукції - активної електричної енергії, які було направлено рекомендованим листом через АТ “Укрпошта”, які отримано Боржником 21.06.2025, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії рахунку, акту, фіскального чеку АТ “Укрпошта”, трекінгу відстеження поштових відправлень.
Таким чином, на виконання умов Договору та укладених до нього додатків, позивач - ТОВ “Енера Суми” за період: квітень - травень 2025 поставило, а відповідач - ФОП Павленко Л.С. прийняв електричну енергію в об`ємах 3275 кВт*год вартістю 37687,31 грн.
Згідно зі ст. 525 ЦКУ одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 530 ЦКУ встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Також, нормами статті 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Разом з тим, Відповідач, у порушення своїх договірних зобов`язань в частині здійснення своєчасного та повного розрахунку за активну електричну енергію, не здійснив своєчасної оплати отриманої електроенергії у встановлені договором строки, сплативши лише частково рахунок за квітень 2025 оплатив частково на суму 42,05 грн. та за період: травень 2025 р. відповідачем вартість електроенергії залишилась взагалі несплаченою.
Отже, відповідно до Довідки нарахувань та оплат у Відповідача перед Позивачем наявна заборгованість за період: квітень - травень 2025 за активну електричну енергію в розмірі 37645,26 грн. (37687,31 грн. - 42,05 грн.)
Оскільки, після укладення договору (25.12.2018) Відповідачем не вносилися зміни до переліку об`єктів, де відбувалось споживання електричної енергії, у Відповідача існує обов`язок щодо оплати за фактично спожиту електричну енергію за об`єктом вказаним в заяві - приєднанні до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Крім того, з матеріалів справи убачається, що згідно з положеннями абз.1 п.п.2 п.7.5 розділу VII ПРРЕЕ, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.
На виконання ПРРЕЕ, Заявник 12.05.2025 надіслав на адресу Споживача рекомендованим листом (на дві адреси споживача) попередження про припинення постачання електричної енергії з 09:00 03.06.2025 
Відповідно до п. 7.5. ПРРЕЕ лист було отримано 16.05.2025 та 17.05.2025, про що свідчать наявні у матеріалах справи скріншот з сайту АТ "Укрпошта", здійснений за результатами моніторингу трек-номеру відправлення.
Згідно з п.7.10. ПРРЕЕ, припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.
Із обставин справи убачається, що 03.06.2025 працівники АТ “Сумиобленерго” припинили за адресою АДРЕСА_2 електропостачання на електроприлади ФОП Павленко Л.С.
Згідно з положеннями п. 7.12 ПРРЕЕ, витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. Такі ж положення визначені умовами публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме: п.п.10 п.6.2., п.п.3 та 6 п.7.1., п.8.5. та п.8.6. Договору.
На підставі зазначеного вище, ОСР виставив рахунок на відшкодування витрат на відключення від електроживлення електроустановки боржника на суму 1252,24 грн., який заявник оплатив, і, в свою чергу, виставив відповідний рахунок ФОП Павленко Л.С., який було 04.06.2025 (одночасно з рахунком за травень 2025) направлено поштою, про що позивачем разом з позовом було надано належним чином засвідчену копію фіскального чеку АТ “Укрпошта” та трекінгу.
Таким чином, Відповідачем залишилась несплаченою заборгованість за спожиту активну електричну енергію за квітень - травень 2025 в розмірі 37645,26 грн та витрати на відключення від електроживлення електроустановки споживача сумою 1252,24 грн.
Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як зазначалося судом вище, під час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів сплати наявної заборгованості та не спростовано факту виникнення заборгованості, про яку зазначає позивач.
Навпаки, вчинення відповідачем дій, а саме - часткова оплата відповідачем рахунку за квітень 2025 на суму 42,05 грн. підтверджують обізнаність відповідача щодо свого обов`язку зі сплати рахунків за електричну енергію у встановлені договором строки, що у свою чергу спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави первісного позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 37645,26 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію разом з ПДВ та 1252,24 грн. заборгованості за відшкодування витрат на відключення електроустановок доведені документально наявними у матеріалах справи доказами, такі, що відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" про тлумачення договору, визнання дій протиправними, стягнення 237380,70 грн. та зобов`язання вчинити певні дії, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.
Зустрічний позов обґрунтовано позивачем тим, що у зв`язку з систематичним порушенням з боку ТОВ ''Енера Суми” умов укладеного договору, яким ТОВ "Енера Суми" обґрунтовує заявлені первісні позовні вимоги, з урахуванням тлумачень подібних правовідносин, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24.
Так, позивачем у зустрічному позові зазначено про те, що подібними викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24, навіть з урахуванням, що Закон України “Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад, вважаю що відповідно до закріпленого Конституцією України, яка є нормою прямої дії, принципу рівності прав і свобод: Держава повинна забезпечувати рівні можливості для реалізації всіх конституційних прав і свобод.
Відповідно до п.2 ст. 637 ЦК України: У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови, та п.2 ст. 213 ЦК України: на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, тому позивач у зустрічному позові вважає за необхідне просити суд про тлумачення умов договору, на який посилається ТОВ ''Енера Суми”, з урахуванням вимог Конституції Держави та висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24.
Так, у зустрічному позові позивачем зазначено про те, що унаслідок постійної необґрунтованої зміни ТОВ “Енера Суми” ціни електроенергії у бік її збільшення, за відсутності об`єктивних економічних причин такої зміни, позивачем за направленими йому рахунками ТОВ “Енера Суми”, було надмірно сплачено кошти за рахунками: рахунок № 1120212-2312-1 від 31.12.2023 О/Р 1120212 за грудень 2023 р. рахунок № 1120212-2401-1 від 31.01.2024 О/ НОМЕР_1 за січень 2024 р. рахунок № 1120212-2402-1 від 29.02.2024 О/ НОМЕР_1 за лютий 2024 р. рахунок № НОМЕР_2 від 31.05.2024 О/ НОМЕР_1 за травень 2024 р. рахунок № НОМЕР_3 від 31.07.2024 О/ НОМЕР_1 за липень 2024 р. рахунок № НОМЕР_4 від 31.08.2024 О/ НОМЕР_1 за серпень 2024 р. рахунок № НОМЕР_5 від 30.09.2024 О/ НОМЕР_1 за вересень 2024 р рахунок № 1120212-2410-1 від 31.10.2024 О/Р 1120212 за жовтень 2024 р. рахунок № 1120212-2411-1 від 30.11.2024 О/ НОМЕР_1 за листопад 2024 р. рахунок № 1120212-2412-1 від 31.12.2024 О/Р 1120212 за грудень 2024 р. , рахунок № 1120212-2501-1 від 31.01.2025 О/Р 1120212 за січень 2025 р., рахунок № 1120212-2502-1 від 28.02.2025 О/Р 1120212 за лютий 2025 р., рахунок № 1120212-2503-1 від 31.03.2025 О/Р 1120212 за березень 2025 р., рахунок № 1120212-2504-1 від 30.04.2025 О/Р 1120212 за квітень 2025 р., рахунок № 1120212-2505-1 від 31.05.2025 О/Р 1120212 за травень 2025 р..
Так, станом на 20 січня 2021 року ТОВ “Енера Суми” було встановлено тариф за 1 кВ електроенергії = 3.38004 грн. ціна за 1 кВ електроенергії з ПДВ 4,056048 грн.
Розрахунок позивача за зустрічним позовом суми переплат складається із:
- в грудні 2023 р. мною було сплачено за 5789 кВ електроенергії за ціною 8.18502 грн., переплата за 1 кВ склала 4,128972 грн., загальна сума переплати в грудні 2024 склала 23902,62 грн.
- в січні 2024 р. мною було сплачено за 5549 кВ електроенергії за ціною 8.569236 грн., переплата за 1 кВ склала 4,513188 грн., загальна сума переплати січні 2025 р. склала 25043,68 грн.
- в лютому 2024 р. мною було сплачено за 5072 кВ електроенергії за ціною 8.755032 грн., переплата за 1 кВ склала 4,698984 грн., загальна сума переплати лютому 2025 р. склала 23833,25 грн.
- в травні 2024 р. мною було сплачено за 1668 кВ електроенергії за ціною 7.219728 грн., переплата за 1 кВ склала 3,16368 грн., загальна сума переплати травні 2025 р. склала 5277,02 грн.
- в липні 2024 р. мною було сплачено за 2019 кВ електроенергії за ціною 9.046272 грн., переплата за 1 кВ склала 4,990224 грн., загальна сума переплати липні 2024 р. склала 10075,26 грн.
- в серпні 2024 р. мною було сплачено за 3036 кВ електроенергії за ціною 10.444596 грн., переплата за 1 кВ склала 6,388548 грн., загальна сума переплати в серпні 2024 р. склала 19395,63 грн.
- в вересні 2024 р. мною було сплачено за 2631 кВ електроенергії за ціною 11.077284 грн., переплата за 1 кВ склала 7,021236 грн., загальна сума переплати в вересні 2024 р. склала 18472,87 грн.
- в жовтні 2024 р. мною було сплачено за 2205 кВ електроенергії за ціною 10.533036 грн., переплата за 1 кВ склала 6,476988 грн., загальна сума переплати в жовтні 2024 р. склала 14281,76 грн.
- в листопаді 2024 р. мною було сплачено за 2170 кВ електроенергії за ціною 10.139652 грн., переплата за 1 кВ склала 6,083604 грн., загальна сума переплати в листопаді 2024 р. склала 13201,42 грн.
– в грудні 2024 р. мною було сплачено за 1967 кВ електроенергії за ціною 10.310328 грн., переплата за 1 кВ склала 6,25428 грн., загальна сума переплати в грудні 2024 склала 12302,19 грн.
- в січні 2025 р. мною було сплачено за 2030 кВ електроенергії за ціною 11.06928 грн., переплата за 1 кВ склала 7,013232 грн., загальна сума переплати січні 2025 р. склала 14236,86 грн.
- в лютому 2025 р. мною було сплачено за 1957 кВ електроенергії за ціною 11.156808 грн., переплата за 1 кВ склала 7,10076 грн., загальна сума переплати лютому 2025 р. склала 13896,19 грн.
- в березні 2025 р. мною було сплачено за 2536 кВ електроенергії за ціною
11.571144 грн., переплата за 1 кВ склала 7,515096 грн., загальна сума переплати березні 2025 р. склала 19058,28 грн.
- в квітні 2025 р. мною було сплачено за 2775 кВ електроенергії за ціною 11.540124 грн., переплата за 1 кВ склала 7,484076 грн., загальна сума переплати квітні 2025 р. склала 20768,31 грн.
- в травні 2025 р. мною було сплачено за 500 кВ електроенергії за ціною 11.326908 грн., переплата за 1 кВ склала 7,27086 грн., загальна сума переплати травні 2025 р. склала 3635,43 грн.
Таким чином, на переконання позивача за зустрічним позовом, загальна сума переплати вартості електроенергії, на підставі необґрунтованого завищення ТОВ “Енера Суми” ціни кіловату електроенергії за період з грудня 2024 року по травень 2025 року, склала 237380,75 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно із заявленими зустрічними позовними вимогами позивач просить суд:
- тлумачити положення договору на предмет законності систематичної зміни ТОВ “Енера Суми” ціни електроенергії у бік її збільшення, за відсутності об`єктивних економічних причин її коливання, з урахуванням тлумачень Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24 та у відповідності до норм Конституції України щодо рівності прав;
- визнати протиправним нарахування ТОВ “Енера Суми” у зв`язку з незаконним завищенням ціни на активну електроенергію в рахунках:
рахунок № 1120212-2312-1 від 31.12.2023 за грудень 2023 р.
рахунок № 1120212-2401-1 від 31.01.2024 О/Р 1120212 за січень 2024 р.
рахунок № 1120212-2402-1 від 29.02.2024 О/ НОМЕР_1 за лютий 2024 р.
рахунок № 1120212-2405-1 від 31.05.2024 О/ НОМЕР_1 за травень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_3 від 31.07.2024 О/ НОМЕР_1 за липень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_4 від 31.08.2024 О/ НОМЕР_1 за серпень 2024 р.
рахунок № НОМЕР_5 від 30.09.2024 О/ НОМЕР_1 за вересень 2024 р
рахунок № 1120212-2410-1 від 31.10.2024 О/Р 1120212 за жовтень 2024 р.
рахунок № 1120212-2411-1 від 30.11.2024 О/ НОМЕР_1 за листопад 2024 р.
рахунок № 1120212-2412-1 від 31.12.2024 О/Р 1120212 за грудень 2024 р,
рахунок № 1120212-2501-1 від 31.01.2025 О/Р 1120212 за січень 2025 р,
рахунок № 1120212-2502-1 від 28.02.2025 О/ НОМЕР_1 за лютий 2025 р,
рахунок № 1120212-2503-1 від 31.03.2025 О/Р 1120212 за березень 2025 р,
рахунок № 1120212-2504-1 від 30.04.2025 О/ НОМЕР_1 за квітень 2025 р,
рахунок № 1120212-2505-1 від 31.05.2025 О/Р 1120212 за травень 2025 р.
- стягнути з ТОВ “Енера Суми” надмірно сплачені мною кошти у сумі 237380,75 грн.;
- визнати протиправними дії ТОВ “Енера Суми” щодо відключення електроустановок позивача;
- зобов`язати ТОВ “Енера Суми” підключити та відновити електропостачання.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.
Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного Рішення Конституційного Суду України.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).
Позивач за зустрічним позовом вважає, що його права та законні інтереси порушені внаслідок наявності у його заборгованості перед ТОВ "Енера Суми".
При цьому, надаючи оцінку посиланням позивача на судову практику, що на думку останнього є релевантною до правовідносин, які виникли у даній справі, проаналізувавши висновки, які викладені у наведеній позивачем постанові Верховного Суду від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24, суд зазначає, що практика, на яку посилається позивач не є релевантною ні за складом учасників судового процесу, ні за предметом спору по відношенню до даної справи №922/3714/25.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про правочину.
Відповідно до ч. 3 при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.
Якщо за правилами, встановленими частиною 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 4 ст. 213 ЦК України).
Отже, у ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення.
Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.
Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні.
Третім рівнем (якщо перші два не дали результатів) є врахування: (а) мети правочину, (б) попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.
Отже, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.
У розумінні наведених положень законодавства тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Підставою для тлумачення судом правочину є наявність спору між сторонами щодо його невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів у тексті всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір. У той же час тлумачення не може створювати нові умови договору, а виключно роз`яснює існуючі умови угоди. Тобто суд може постановити рішення про тлумачення змісту договору без зміни його умов.
Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування його окремих частин, який складають права та обов`язки сторін, то потрібно розуміти як спосіб виконання сторонами умов правочину.
Вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2020 у справі 915/692/19, від 09.07.2020 у справі 922/404/19, від 28.08.2020 у справі 922/2081/19.
Згідно усталеної практики Верховного Суду щодо тлумачення умов правочину, метою тлумачення правочину є з`ясування змісту договору/його окремих частин, який складає права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання договору можливе до початку виконання сторонами його умов.
У даному разі, викладена у зустрічному позові вимога: тлумачити положення договору на предмет законності систематичної зміни ТОВ “Енера Суми” ціни електроенергії у бік її збільшення, за відсутності об`єктивних економічних причин її коливання, з урахуванням тлумачень Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 920/19/24 та у відповідності до норм Конституції України щодо рівності прав, - не містить в собі чіткої вимоги до суду тлумачити певні положення (пункти) договору, як і посилання на самий договір, який позивач просить суд розтлумачити у зустрічному позові.
Позивачем не наведено у зустрічному позові положення або окремої частини договору, яку останній просить суд розтлумачити.
Тоді, як зазначалося вже судом вище, метою тлумачення правочину є з`ясування його окремих частин, який складають права та обов`язки сторін.
Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність та незрозумілість буквального значення слів, понять тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини.
Метою тлумачення правочину є з`ясування того, що в ньому дійсно виражено, викликане неповнотою або недостатньою ясністю окремих його частин (умов), чи в цілому.
З огляду на зазначене, господарський суд констатує про відсутність у даному разі підстав для задоволення зустрічного позову в частині тлумачення умов договору та про стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 237380,75 грн.
Здійснюючи юридичну оцінку решти вимог зустрічного позову, суд зазначає наступне.
Щодо доводів позивача за зустрічним позовом стосовно того, що припинення/обмеження розподілу електричної енергії здійснено з порушенням діючого законодавства, суд зазначає про наступне.
Порядок відключення/відновлення електроживлення споживача здійснюється відповідно до п. 7.5. розділу VII Правил роздрібного ринку електроенергії (далі - Правила). Припинення повного або часткового постачання електроенергії споживачу здійснюється за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення. Причини вимкнення:
- заборгованість за спожиту електроенергію відповідно до умов договору з електропостачальником;
- недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.
Для споживача, який у встановленому законодавством порядку визнаний банкрутом, припинення електропостачання у зв`язку з заборгованістю здійснюється без попередження. Це можливо у разі наявності від`ємного сальдо на особовому рахунку згідно з показами засобу комерційного обліку, крім випадків, коли такий споживач здійснює своєчасний розрахунок поточної плати за спожиту електричну енергію, а погашення його заборгованості включено до заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.
Попередження про припинення електропостачання надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються:
- підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено
- прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.
Датою отримання таких попереджень буде вважатися:
- дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції
- або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).
Попередження про припинення електропостачання може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з постачальником.
Якщо підставою для вимкнення є заборгованість споживача перед постачальником, у попередженні про припинення електропостачання додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.
У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.
Обмеження або припинення електропостачання захищеним споживачам здійснюється з дотриманням вимог, затверджених Кабінетом Міністрів України (п.7.14. розділу VII. Правил).
Відповідно до п.7.15. розділу VII. Правил в періоди, визначені порядком захисту вразливих споживачів, забороняється відключення електроустановок таких споживачів через заборгованість.
Початок періоду захисту вразливих споживачів від відключення не є підставою для відновлення електропостачання електроустановок, вимкнених в інші періоди із дотриманням процедури, передбаченої Правилами ринку.
Після отримання повідомлення про припинення електропостачання споживач зобов`язаний ужити комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі людей та тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам (п.7.8. розділу VII Правил).
Припинення електроживлення установок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом системи розподілу.
Відповідно до п.7.11. розділу VII Правил в разі прийняття рішення про припинення або обмеження постачання електричної енергії споживачу за заборгованість, з яким укладений один договір за декількома об`єктами, вимкнення може здійснюватися за усіма об`єктами споживача, які зазначені у договорі з електропостачальником.
У разі наявності у споживача за одним об`єктом двох і більше договорів з двома і більше електропостачальниками припинення або обмеження постачання електричної енергії має здійснюватися на повний обсяг його споживання, незалежно від того один чи більше електропостачальників звернулись до оператора системи розподілу із заявою про припинення або обмеження постачання споживачу.
Для підприємств житлово-комунального господарства, житлових кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирних будинків тощо заходи з припинення або обмеження постачання (розподілу або передачі) електричної енергії здійснюються в першу чергу щодо електроустановок адміністративного, виробничого та службового призначення.
На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем Правил та/ або умов договорів припинення електропостачання, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 5 робочих днів від дня отримання непобутовим споживачем, протягом 10 робочих днів від дня отримання побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відтак, в разі несплати споживачем рахунків за електричну енергію в терміни передбачені п. 4.12 Правил, постачальник формує такому споживачеві попередження про припинення електропостачання згідно з вимогами передбаченими п. 7.5. розділу VII Правил.
Відповідно до п.11.5.12 розділу ХІ Кодексу систем розподілу (далі - КСР) електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення споживача, з яким укладено договір про постачання електричної енергії.
ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами ринку. У випадках, не передбачених Правилами, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє протягом двох робочих днів з дати отримання звернення.
ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від постачальника.
Припинення електроживлення споживача електричної енергії за зверненням електропостачальника не звільняє його від виконання зобов`язань перед ОСР за договором про надання послуг з електроживлення.
У випадку розірвання договору між електропостачальником та споживачем до моменту відновлення електроживлення цього споживача, звернення щодо відновлення електроживлення надає безпосередньо споживач електричної енергії (за умови укладання договору про постачання з новим електропостачальником) або новий електропостачальник стосовно такого споживача.
ОСР повинен відновити електроживлення протягом 5 робочих днів з дати отримання звернення електропостачальника щодо відновлення електроживлення.
ОСР має повідомити постачальника про припинення електроживлення споживача після здійснення необхідних технічних заходів або про відсутність технічної можливості припинити електроживлення у разі її виявлення.
Суд вдруге зазначає про те, що 12.05.2025 відповідач за зустрічним позовом надіслав на адресу Споживача рекомендованим листом (на дві адреси) попередження про припинення постачання електричної енергії з 09:00 03.06.2025 р.
Відповідно до п. 7.5. Правил лист було отримано 16.05.2025 та 17.05.2025.
03.06.2025 працівники АТ “Сумиобленерго” припинили за адресою АДРЕСА_2 електропостачання на електроприлади ФОП Павленко Л.С.
Згідно з положеннями п. 7.12 Правил, витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. Такі ж положення визначені умовами публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме: п.п.10 п.6.2., п.п.3 та 6 п.7.1., п.8.5. та п.8.6. Договору.
На підставі зазначеного вище, АТ "Сумиобленерго" було виставлено рахунок на відшкодування витрат на відключення від електроживлення електроустановки боржника на суму 1252,24 грн., який ТОВ "Енера Суми" було оплачено та відповідний рахунок ФОП Павленко Л.С., який було 04.06.2025 (одночасно з рахунком за травень 2025) направлено поштою.
Відповідно до приписів статті 235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.
За змістом частини 1 статті 236 ГК України видами оперативно-господарських санкцій, які сторони можуть передбачати у господарських договорах, є: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.
Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції (частина 2 статті 236 ГК України).
У частині 1 статті 237 ГК України визначено, що підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.
Згідно з частиною 2 статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.
Разом з тим у даному разі, дії ТОВ “Енера Суми” щодо відключення електроустановок ФОП Павленко Л.С. вчинені у відповідності до чинного законодавства та умов договору №111717 від 01.01.2019 та у зв`язку з наявністю заборгованість саме у ФОП Павленко Л.С. перед ТОВ "Енера Суми", тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання протиправними дії ТОВ “Енера Суми” щодо відключення електроустановок та зобов`язання ТОВ “Енера Суми” підключити та відновити електропостачання, оскільки такі є необґрунтованими та такі, що спростовуються дійсними обставинами справи.
З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю. 
Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на істотні та вагомі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Здійснюючи розподіл судових витрат, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволенні первісного позову, судові витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову до суду покладаються на відповідача за первісним позовом в сумі 2422,40 грн., та враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні зустрічного позову, судові витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову залишаються за позивачем за зустрічним позовом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд  

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" до Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_9 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, б. 35; код ЄДРПОУ 41884537) - 37645,26 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію разом з ПДВ; 1252,24 грн. заборгованості за відшкодування витрат на відключення електроустановок та 2422,40 грн. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України. 
Повне рішення складено "17" квітня 2026 р. 

Суддя		Є.М. Жиляєв