Справа № 367/10992/25
Провадження №2/367/87/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

09 березня 2026 року         м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді      Ткаченко М.О., 
за участю секретаря судового засідання    Лебідь Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Шишка Юлія Олександрівна до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Шишка Ю.О. до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13.03.2024 р. о 12:30 сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом – ДТП) за участю військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (надалі за текстом – третя особа, ВЧ НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , який керував автомобілем Сhevrolet Suburban з номерним знаком НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , який керував автомобілем LEXUS, НОМЕР_5 з номерним знаком НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ..
20.05.2024 постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/3742/24 військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У зв`язку з тим, що на момент настання страхового випадку поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався винуватцем ДТП,
Позивач через свого представника звернувся до Моторного (транспортного) бюро України (надалі за текстом – МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до Листа МТСБУ про прийняте рішення вих. №102510/вих/11 від 23.07.2024 позивача повідомлено, що справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної останньому в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 13.04.2024 о 12:30 за участю транспортного засобу (ТЗ) марки LEXUS з номерним знаком НОМЕР_8 та в порядку п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розглянуто та прийнято рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн.
Факт виплати відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн з боку МТСБУ визнається та не оспоруюється позивачем.
У той же час, відповідно до Рахунку №СР00-074434 від 14.05.2024 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу LEXUS ES 350, номерний знак НОМЕР_8 складає 342 026,09 грн. Вартість відновалювального ремонту сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій, які долучаються до позовної заяви.
Отже, загальний розмір майнової шкоди, що завдана позивачу внаслідок ДТП складає 342026,09 грн., з яких 160000 грн компенсовані з боку МТСБУ, а 182026,09 грн підлягає окремій компенсації зі сторони відповідача.
У позовній заяві також зазначено, що на час вчинення ДТП ОСОБА_2 здійснював управління транспортним засобом Сhevrolet Suburban з номерними знаками НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 як військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , а відповідно до Схеми місця ДТП в графі «Належить (ПІБ та місце проживання власника (співвласника) або місцезнаходження гаража)» було зазначено: в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Також позивач просить врахувати той факт, що з ОСОБА_2 зі сторони представника власника транспортного засобу було ініційовано спробу досудового врегулювання спору шляхом переговорів, проте такі переговори не дали належного результату.
У зв`язку з вищенаведеним, 21.10.2024 позивач звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з ВЧ НОМЕР_2 матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.
05.08.2025 суддею Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П. ухвалено рішення у справі № 939/2754/24, яким у задоволенні вищевказаного позову відмовлено. Судом установлено, що військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) перебуває на відомчому обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб – підприємців та громадських формувань в якості відокремленого підрозділу, підпорядкована військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), не має власного розрахункового рахунку та не є розпорядником коштів за рахунок державних асигнувань, з 01.08.2022 року зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 , а отже військова частина НОМЕР_2 не є особою, яка повинна відповідати за даним позовом, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
Таким чином, оскільки шкода, завдана внаслідок ДТП з вини військовослужбовця ОСОБА_2 , який керував автомобілем Сhevrolet Suburban під час виконання ним службових обов`язків, зумовлених посадовими інструкціями, що передана до ВЧ НОМЕР_1 на підставі наказу №2199-ВС від 16.09.2023 р. та акту приймання-передачі основних засобів від 26.09.2023 р., а в подальшому ВЧ НОМЕР_2 , яка в свою чергу не розпоряджається фінансовими коштами, не є юридичною особою, і підпорядкована ВЧ НОМЕР_1 (відповідач) та з 01.08.2022 року зарахована на фінансове забезпечення до ВЧ НОМЕР_1 (відповідач), шкода відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм, тому саме військова частина НОМЕР_1 (відповідач) несе відповідальність за спричинену позивачу пошкодженням транспортного засобу шкоду на підставі положень ст. 1172 ЦК.
Посилаючись на вищезазначене просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 182026,09 грн, а також судові витрати: судовий збір в розмірі 1 820,26 грн та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України в порядку статті 93 ЦПК України надати письмові відповіді на питання позивача.
17.10.2025 від Військової частину НОМЕР_1 на виконання ухвали суду надано письмові відповіді на питання позивача, а також 20.10.2025 відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач не визнає заявлених позовних вимог, вважає цивільний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Мотивуючи свій відзив відповідач зазначає, що ними визнається, що на 13 квітня 2024 року військовий транспортний засіб – автомобіль марки CHEVROLET SUBURBAN (шасі № НОМЕР_4 ) військовий номер НОМЕР_11 використовувався військовою посадовою особою військової частини НОМЕР_2 в службових цілях.
Крім того, відповідач визнає, що 13 квітня 2024 року о 12 год 30 хв сталася ДТП та 20 травня 2024 року постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/3742/24, військовослужбовця ОСОБА_2 , який керував автомобілем CHEVROLET SUBURBAN (шасі № НОМЕР_4 ) військовий номер НОМЕР_11 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідач визнає що третя особа – майор ОСОБА_2 проходив на момент вчинення ДТП, військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (що перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 ) на посаді начальника логістики – заступника командира військової частини НОМЕР_2 .
Також відповідач інформує суд та сторони, що на виконання вимог спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 №Д-321/65/дск проведено реорганізацію підпорядкованих військових частин, в тому числі військової частини НОМЕР_2 , внаслідок чого вказана частина була позбавлена ознак юридичної особи та повноважень щодо самопредставництва. При цьому, правонаступником військової частини НОМЕР_12 згідно з вимогами директиви визначено військову частину НОМЕР_1 , тобто відповідача.На даний час колишня військова частина НОМЕР_2 як 3 (третій) батальйон територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 та входить до її складу.
З копії письмового повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України про прийняте рішення вбачається, що за результатами розгляду справи про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) яка мала місце 13/04/2024 12:30 за участю транспортного засобу марки LEXUS з номерним знаком НОМЕР_6 , у відповідності до п. 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00грн.
З огляду на норми Закону №1961, змісту повідомлення МТСБУ про прийняте рішення за результатами розгляду справи про відшкодування шкоди, а також визнання позивачем факту виплати відшкодування в розмірі 160 000 грн, доцільним є висновок про те, що між страховиком (МТСБУ) та особою, яка має право на отримання відшкодування (позивачем) вищевказаний розмір страхового відшкодування був узгодженим.
При цьому розмір шкоди, зазначений у позовних вимогах до відповідача визначений з порушенням вимог ст. 35, 36.1 Закону №1961 та виходить за межі відповідальності, яка покладається на відповідача в межах цього страхового випадку.
Враховуючи зазначене, відповідач не визнає позовні вимог в цій частині, та вважає, що рішення МТСБУ про відшкодування шкоди позивачу є підставою для звільнення власника транспортного засобу (відповідача) від зобов`язання щодо відшкодування шкоди потерпілому за таких обставин.
Крім того, за наявною у відповідача інформацією, з 13.04.2024 до моменту звернення в суд з цим позовом ні представники військової частини НОМЕР_2 , а ні представники військової частини НОМЕР_1 чи інших органів військового управління Міністерства оборони України, треті особи не були запрошені та не приймали участі у проведенні огляду пошкоджень транспортного засобу LEXUS ES 350, номерний знак НОМЕР_6 , заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішення про здійснення відновлювального ремонту ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна», обсяг та доцільність проведення відновлювальних робіт, їх вартість позивачем приймалось одноособово, без погодження із будь-яким із зазначених представників.
Відповідач має обґрунтовані сумніви щодо вартості робіт та послуг, зазначених у Рахунку №СР00-074434 та відповідно, розміру заявлених позовних вимог.
Відповідач також звертає увагу суду, що у складі заявлених до відшкодування збитків, сформованих на підставі рахунку №СР00-074434, ніяким чином не враховується амортизація запчастин. Позивачем не надано висновку експерта або спеціаліста (іншого кваліфікованого фахівця, який має спеціальну освіту (знання) у відповідній галузі та уповноважений надавати висновки) спеціаліста – товарознавця (авто-товарознавця) щодо визначення матеріального збитку КТЗ, що належним чином підтверджували б розміри заподіяної позивачу майнової шкоди.
Враховуючи вищезазначене, відповідач не визнає позовні вимог в частині розміру заподіяної шкоди, та вважає, що розмір реальної майнової шкоди, заподіяної позивачу, останньому було відшкодовано згідно рішення МТСБУ у повному обсязі.
07.11.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що виплата позивачу відшкодування шкоди в розмірі 160000,00 грн з боку МТСБУ є не узгодженою страховою виплатою, а є максимально можливою станом на 2024 рік.
У зв`язку з тим, що позивачем документально підтверджено факт оплати проведеного ремонту в повному обсязі, тому у відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту не підлягає зменшенню на суму податку на додану вартість та відшкодовується в повному обсязі.
У разі незгоди з розрахованою сумою вартості ремонтних робіт відповідно до Рахунку №СР00-074434 від 14.05.2025 відповідач не позбавлений можливості та права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення чи заявити клопотання про призначення судової економічної експертизи в порядку передбаченому ст. 102-106 ЦПК з метою підтвердження або спростування належності розрахованих сум матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , який керував на відповідній правовій підставі транспортним засобом Сhevrolet Suburban, номерний знак НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , що закріплено як військове майно за відповідачем, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, в порядку ст. 1172, 1187, 1188 ЦК як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 182 026,09 грн.
13.11.2025 від третьої особи Моторного (транспортного) стразового бюро України надійшла заява за змістом якої зазначено, що враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, не була застрахована на момент ДТП, то відповідно до чинного законодавства, після звернення потерпілого в ДТП, МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі матеріального збитку, що був визначений відповідно до чинного законодавства України згідно діючих лімітів. Розмір такої виплати становив 160000,00 грн. Дана обставина зазначена позивачем в позовній заяві, відповідно не підлягає доказуванню. Про це зазначив сам відповідач в позовній заяві. Враховуючи вищевказане, в даному випадку виник спір між учасниками ДТП з врахуванням особливостей ст. 1194 Цивільного кодексу України. МТСБУ в цій ситуації не має підстав для проведення доплати регламентної виплати на користь позивача за пошкодження його майна в ДТП, оскільки виплата здійснена в повному обсязі. Крім того, заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника МТСБУ.
Ухвалою суду від 17.11.2026 у задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено.
Ухвалою суду від 17.11.2026 підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, на відеоконференцзв`язок не вийшов. Заяв або клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.
Треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. 
Від ОСОБА_2 та Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України заяв або клопотань з процесуальних питань, які не були вирішені судом, не надходило.
Від МСТБУ в заяві від 13.11.2025 заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника МТСБУ.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Установлено судом, що 13 квітня 2024 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом CHEVROLET Suburban, державний номерний знак НОМЕР_3 в смт. Гостомель по вул. Гостомельське шосе, 1 км в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, здійснюючи виїзд з перехрестя на якому організовано круговий рух, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем LEXUS ES350, державний номерний знак НОМЕР_6 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (т.1 а.с.10).
Відповідачем вказані факти не заперечуються, крім того у відзиві на позовну заяву відповідачем визнано що військовослужбовець ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди використовував автомобіль CHEVROLET SUBURBAN (шасі № НОМЕР_4 ) військовий номер НОМЕР_11 , будучи військовою посадовою особою військової частини НОМЕР_2 в службових цілях, а також те, що правонаступником військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 (згідно із спільною директивою Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 №Д-321/65/дск).
Отже, з огляду на визнання відповідачем вказаних фактів, відсутність у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає вказані обставини такими, що не потребують додаткового доказування.
Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13 автомобіль LEXUS ES350, державний номерний знак НОМЕР_6 , належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.8).
Відповідно до Рахунку №СР00-074434 від 14.05.2024 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу LEXUS ES350, номерний знак НОМЕР_8 складає 342026,09 грн (а.с.14). 
Вартість відновлювального ремонту сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій, зокрема: квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1-163К від 04.07.2024 на суму 160 000 грн, платіжної інструкції №0.0.3792791594.1 від 30.07.2024 на суму 133 000 грн, інформація про вхідний переказ за номером платежу ПНМ1753 від 28.08.2024 на суму 49026,09 грн (т.1 а.с.15-17).
Відповідно до Листа МТСБУ про прийняте рішення вих. №102510/вих/11 від 23.07.2024 позивача повідомлено, що справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної останньому в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 13.04.2024 12:30 за участю транспортного засобу (ТЗ) марки LEXUS з номерним знаком НОМЕР_8 та в порядку п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розглянуто та прийнято рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн (а.с.11).
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №109 від 30.05.2022 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становив 160 000 гривень на одного потерпілого.
Отже, здійснена МТСБУ виплата в розмірі 160 000,00 грн є максимально можливою виплатою станом на дату дорожньо-транспортної пригоди.
У цій справі сторонами не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, наявність вини третьої особи ОСОБА_2 , цивільна відповідальність якого не була застрахована у зв`язку із його статусом військовослужбовця, та отримання позивачем від МТСБУ суми страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн.
Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується наявними у справі доказами, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22ЦК).
Системний аналіз ст. 22 ЦК, ч. 2 ст. 1192, ст. 1194 ЦК дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, оскільки, це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартості відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 756/2632/17 від 22.04.2020, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15, підтриманої Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 р. у справі № 686/17155/15-ц, постанові Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19, постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 754/5129/15, постанові Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 645/3746/16-ц, постанові Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі № 761/41395/16-ц, постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №522/15636/16-ц, постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 363/218/16-ц.
Отже, оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , який керував на відповідній правовій підставі транспортним засобом Сhevrolet Suburban, номерний знак НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , що закріплено як військове майно за відповідачем, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, на підставі ст. 1172, 1187, 1188 ЦК як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 182 026,09 грн.
При цьому суд зазначає, що зі сторони відповідача жодних належних та допустимих доказів невідповідності вартості ремонтних робіт відповідно до рахунку №СР00-074434 від 14.05.2025 понесеним витратам позивача на відновлення автомобіля надано не було. Жодних заяв або клопотань з цих підстав, у тому числі і щодо призначення відповідної експертизи представником відповідача заявлено не було, з огляду на що, суд дійшов висновку про належність розрахованих сумвідповідно до рахунку №СР00-074434 від 14.05.2025 матеріальному збитку, що підлягає відшкодуванню.
Інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не є такими, що можуть призвести до іншого результату вирішення спору.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1820,25 грн (т.1 а.с.41-42).
На підставі викладеного, керуючись, ст. 4, 13, 15, 81-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Шишка Юлія Олександрівна до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 182026,09 грн (сто вісімдесят дві тисячі двадцять шість гривень 09 копійок).
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1820,25 грн (одну тисячу вісімсот двадцять гривень 25 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне ім`я (найменування) учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_14 .
Представник позивача: адвокат Шишка Юлія Олександрівна, адреса робочого місця адвоката: 04112, м. Київ, вул. Парково - Сирецька, буд. 11, а/с 111, РНОКПП НОМЕР_15 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, адреса місцезнаходження: 07835, Київська обл., м. Біла Церква, Сквирське шосе, ЄДРПОУ НОМЕР_10 .
Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_16 .
Третя особа: Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 .
Третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ЄДРПОУ 21647131

Суддя         М.О. Ткаченко