ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/10427/25 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:

Мукачівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Воловецької селищної ради Мукачівського району, що полягає у невиконанні цільової програми поводження з побутовими відходами, затвердженої рішенням Воловецької селищної ради від 03.06.2021 №270, у частині невжиття заходів до приведення місця видалення відходів в належний стан шляхом облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод; 2) Зобов`язати Воловецьку селищну раду Мукачівського району вчинити дії по приведенню місця видалення відходів в належний стан шляхом облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод на сміттєзвалищі, яке розташовано на земельній ділянці 2121555100:01:010:0094 площею 1,5 га в селищі Воловець урочище «Широке Поле».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Мукачівською окружною прокуратурою у ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді визначеної ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» проведено вивчення стану законності у сфері забезпечення екологічної безпеки та виявлено порушення при використанні природних ресурсів та екологічної безпеки поводження з відходами на території Воловецької територіальної громади Мукачівського району Закарпатської області.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що відсутня протиправна бездіяльність відповідача, що полягає у невиконанні цільової програми поводження з побутовими відходами, затвердженої рішення Воловецької селищної ради, шляхом реалізації «Програми поводження з твердими побутовими відходами на території Воловецької селищної ради на 2021-2025 роки». 
Позивач, не погоджуючись із доводами відповідача, надав суду відповідь на відзив у якому зазначає, що упродовж тривалого часу (з 2017 року) Воловецькою селищною радою, як розпорядником бюджетних коштів, кошти на реалізацію і впровадження передбачених Програмою заходів не виділялись, що свідчить про свідому бездіяльність органу місцевого самоврядування. Крім того, долучені до відзиву відповідачем платіжні доручення не підтверджують проведення фінансування робіт на виконання «Програми поводження з твердими побутовими відходами на території Воловецької селищної ради на 2021-2025 роки», зокрема, щодо облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що на території смт. Воловець наявне паспортизоване місце видалення відходів – сміттєзвалище на земельній ділянці 2121555100:01:010:0094 площею 1,5 га, яке розташоване в селищі Воловець урочище «Широке Поле».
Рішенням Воловецької селищної ради від 03.06.2021 №270 затверджено «Програми поводження з твердими побутовими відходами на території Воловецької селищної ради на 2021-2025 роки», у якій серед заходів програми передбачалось приведення місця видалення відходів (полігону) в належний стан відповідно до правил влаштування і утримання полігонів для твердих побутових відходів, зокрема, облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод. У відповідності до п.11 вказані заходи мали б бути здійсненні до 2023 року.
Листом від 18 грудня 2025 року № 1534 Воловецька селищна рада повідомила Мукачівську окружну прокуратуру про те, що фінансування на «Програму поводження з твердими побутовими відходами на території Воловецької селищної ради на 2021-2025 року» з місцевого бюджету не виділялось та роботи не проводились.
Листом Державної екологічної інспекції у Закарпатській області від 22.12.2025 Мукачівську окружну прокуратуру повідомлено про те, що на території громади операції у сфері управління відходами (збирання, перевезення, відновлення та видалення) здійснює КП ВС «Водоканалсервіс», яке є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність із захоронення побутових відходів на земельній ділянці з кадастровим номером №2121555100:01:010:0094, цільове призначення – 11.08 «земельні ділянки загального користування, відведення для цілей поводження з відходами». Площа земельної ділянки – 1,5 га. Місце розташування: Закарпатська область, Мукачівський район, селище Воловець, ур. «Широке поле». На зазначеній земельній ділянці розташоване сміттєзвалище. При цьому зазначено, що з урахуванням вимог постанови КМУ від 13.03.2022 № 303 Інспекція не має правових підстав для проведення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів суб`єктами господарювання. 
У свою чергу Мукачівською окружною прокуратурою перед пред`явленням даного позову на адресу Державної екологічної інспекції області надіслано повідомлення про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У зв`язку з викладеним, у прокурора виникли підстави для звернення до суду з відповідним позовом, констатуючи нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах. 
Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
За правилами ч.3 ст.5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
Згідно ч.3 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
За приписами ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України та Закон України «Про прокуратуру» розрізняють випадки, коли прокуратура діє як самостійний учасник справи і коли прокуратура діє як представник інтересів держави.
Так, у першому випадку в суді забезпечується представництво інтересів самої прокуратури через інститут самопредставництва або представництва. У другому випадку прокуратура діє як представник і тоді застосуванню підлягають правила ч.3 ст.53 КАС України та ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру».
Аналогічний висновок сформовано в постанові судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 580/8729/21.
У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що прокурор, подаючи позов до суду, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 р. № 3-рп/99, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).
Обґрунтовуючи позовну заяву, керівник Мукачівської окружної прокуратури зазначає, що Воловецькою селищною радою не забезпечено заходи щодо приведення місця видалення відходів (полігону) в належний стан відповідно до правил влаштування і утримання полігонів для твердих побутових відходів, зокрема, облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод.
У той же час, Державна екологічна інспекція Закарпатської області, до повноважень якої віднесено контроль за використанням та охороною довкілля, за наявності факту порушення інтересів держави у сфері довкілля не здійснює заходів на захист державних інтересів, зокрема щодо звернення до суду з відповідним позовом, що свідчить про неналежне виконання своїх повноважень. 
Враховуючи те, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
Правові, організаційні, економічні засади діяльності щодо запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про управління відходами».
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про управління відходами» об`єкт оброблення відходів - установка, інженерна споруда або інший об`єкт, що використовується для здійснення операцій з відновлення або видалення відходів.
Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про управління відходами», територіальні громади є власниками відходів, переданих їх утворювачами або попередніми власниками до систем управління побутовими відходами. Перехід права власності на відходи до інших суб`єктів здійснюється на підставі договору між органом місцевого самоврядування та суб`єктом господарювання у сфері управління відходами або між суб`єктами господарювання у сфері управління відходами. Організації розширеної відповідальності виробника є власниками відходів, прийнятих, зібраних або отриманих в інший спосіб у результаті діяльності такої організації.
Статтею 6 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що з метою проведення ефективної і цілеспрямованої діяльності України по організації і координації заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, забезпечення екологічної безпеки, раціонального використання і відтворення природних ресурсів на перспективу розробляються і приймаються державні цільові, міждержавні, місцеві програми.
Порядок розробки державних цільових екологічних програм визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, затверджують місцеві екологічні програми та створюють і визначають статус резервних, в тому числі й валютних, фондів для фінансування програм та інших заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.
У статті 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції, зокрема організують розробку місцевих екологічних програм.
Відповідно до статті 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.
Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.
Відповідно до статті 26 Закону України « Про управління відходами» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить:
1) участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами;
2) участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами;
3) затвердження місцевих планів управління відходами;
4) вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів;
5) створення пунктів роздільного збирання побутових відходів.
У відповідності до п. 7.3, 7.4 «Правил експлуатації об`єктів поводження з побутовими відходами», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 196 від 04.05.2012, по периметру території об`єкта поводження з побутовими відходами має бути споруджена суцільна огорожа заввишки до 2,0 - 2,5 м. При в`їзді на об`єкт поводження з побутовими відходами має бути встановлений шлагбаум або в`їзні ворота. 
Відповідно до п.п. 3.15 ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основні положення проектування» (далі - ДБН) як правило, на відстані 1...2 м від водовідвідної канави розміщується огорожа території полiгона ТПВ. По периметру на смузі шириною 5...8 м проектується садіння дерев, прокладаються інженерні комунікації (водопровід, каналізація), встановлюються щогли електроосвітлення.
Відповідно до п. 3.51 ДБН вздовж периметра території полігона ТПВ проектується огорожа. В огорожі полігона ТПВ біля виробничо-побутового будинку проектуються ворота або шлагбаум.
У Методичних рекомендаціях щодо розроблення програм (планів заходів) з благоустрою населених пунктів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 23.10.2010 №462 (втратили чинність 20.06.2018) визначалося, що Місцева програма (плани заходів) з благоустрою населених пунктів - це комплекс завдань і заходів, спрямованих на розв`язання найважливіших проблем у сфері благоустрою населених пунктів, взаємопов`язаних та узгоджених за строками виконання, складом виконавців, ресурсним забезпеченням.
Тобто, при формуванні нормативного розуміння місцевих програм з благоустрою населених пунктів малося на увазі, що це буде комплекс завдань і заходів, спрямованих на розв`язання найважливіших проблем у сфері благоустрою населених пунктів. Вказане дає підстави для висновку, що вказаний комплекс заходів є обов`язковим для виконання, інакше не буде досягнуто мети, задля якої відповідну програму прийнято.
Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що Воловецькою селищною радою заходи до виконання Програми не вживаються, контроль за виконанням Програми не здійснюється.
При цьому, суд зауважує, що вказана Програма поводження з побутовими відходами, затверджена рішенням Воловецької селищної ради, а відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Верховний Суд у пунктах 57, 58 постанови від 08 січня 2025 року у справі №400/10642/23 зазначив, що саме місцеві ради зобов`язані забезпечити фінансування заходів Програми, а тому відсутність таких видатків як раз і є доказом протиправної бездіяльності відповідача в частині, що стосується забезпечення виконання заходів Програми відносно існуючого полігону твердих побутових відходів.
З викладеного слідує, що органом уповноваженим забезпечити належний стан навколишнього природного середовища на території Воловецької територіальної громади, у тому числі фінансування та виконання Програм поводження з відходами є Воловецька селищна рада Мукачівського району.
Вищевикладене свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а тому позовна заява керівника Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
В той же час, надані відповідачем до відзиву на позовну заяву платіжні доручення, не містять відомостей, які б беззаперечно підтверджували спрямування коштів саме на виконання заходів щодо облаштування місця видалення відходів у частині встановлення огорожі, облаштування під`їзних шляхів та відведення стічних вод. 
Відтак, доводи відзиву не спростовують тверджень позивача про наявність протиправної бездіяльності відповідача. 
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, під час подання позову поніс лише судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, тому судові витрати з відповідача не стягуються, а підстави для стягнення судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Мукачівської окружної прокуратури (Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Андрія Літуна, буд. 15, код ЄДРПОУ 0290996722 ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 14, код ЄДРПОУ 38015668) до Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (Закарпатська область, Мукачівський район, смт. Воловець, вул. Героїв України, буд. 7, код ЄДРПОУ 04350240) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – задовольнити. 

2. Визнати протиправною бездіяльність Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, що полягає у невиконанні цільової програми поводження з побутовими відходами, затвердженої рішенням Воловецької селищної ради від 03.06.2021 № 270, в частині невжиття заходів до приведення місця видалення відходів в належний стан, шляхом облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод.

3. Зобов`язати Воловецьку селищну раду Мукачівського району Закарпатської області вчинити дії по приведенню місця видалення відходів у належний стан, шляхом облаштування паркану, під`їзних шляхів, відведення стічних вод на сміттєзвалищі, яке розташовано на земельній ділянці 2121555100:01:010:0094 площею 1,5 га в селищі Воловець урочище «Широке Поле».

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька