Провадження № 3/734/215/26 Справа № 734/5660/25 

ПОСТАНОВА
іменем України

07 квітня 2026 року         селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, головного бухгалтера ТОВ «АР Козелець», РНОКПП: НОМЕР_1 , маючої на утриманні 2 неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, 

встановив:

До суду з Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 590/25-01-07-01-01 від 17.12.2025 у період з 01.01.2019 по 31.12.2024 головний бухгалтер ТОВ «АР Козелець» ОСОБА_1 допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку ТОВ «АР Козелець», про що складено акт від 14.11.2025 № 20580/ж5/25-01-07-01-01, а саме :
-п. 3 ст. 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Швеції про уникнення подвійного оподаткування доходів та попередження податкових ухилень, яку ратифіковано Законом України № 135/96-ВР від 23.04.1996, п. 103.2, 103.3 ст. 103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходу нерезидента із джерелом походження з України за 2021 на загальну суму 29417695 грн;
-п. 198.1, п. 198.3., п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 271644 грн, зокрема, за березень 2019 на суму 82795 грн, березень 2021 на суму 113689 грн, серпень 2021 на суму 75160 грн;
-розділу III «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» (за 2019) та п. 4 Розділу IV «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» (за 2022), який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в МЮУ 30.01.2015 за № 111/26556, зі змінами та доповненнями;
-п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI та Порядку обліку платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованого в МЮУ 29.12.2011 за № 1562/20300. 
У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. 
Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.
Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 163-1 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.
Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності та з огляду на те, що ОСОБА_1 обізнана про розгляд справи у суді, суд вважає за можливе розглянути дану справу за її відсутності.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до суду, крім протоколу про адміністративне правопорушення, надано такі докази:  
-копію наказу ТОВ «Агро-Регіон Козелець» № 27-к від 24.01.2018 про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера; 
-копію акту від 14.11.2025 № 20580/ж5/25-01-07-01-01 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АР Козелець»;
-копію корінця-повідомлення № 2604/ж-12/25-01-07-01-06 від 02.12.2025;
-копію акта неявки посадової особи ТОВ «АР Козелець» головного бухгалтера ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Судом також досліджено надані ОСОБА_1 докази:
-податкове повідомлення-рішення від 29.12.2025 № 22764/Ж10/25-01-23-07, прийняте на підставі акту перевірки від 14.11.2025 № 20580/ж5/25-01-07-01-01 ;
-рішення ДПС України № 4523/6/99-00-06-01-01-06 від 23.02.2026 про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 29.12.2025 № 22764/Ж10/25-01-23-07;
-позовну заяву ТОВ «АР Козелець» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 22674/Ж10/25-01-23-07 від 29.12.2025. 
Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок оформлюються у формі, зокрема, акта, який підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства; він не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій; він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Водночас слід зазначити, що сам акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а тому його оскарження проводиться шляхом оскарження відповідних повідомлень-рішень, які прийняті на його підставі. Тобто, оцінка акту перевірки, зокрема, викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, контролюючим органом вищого рівня або судом.
За наданої копії позовної заяви ТОВ «АР Козелець» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, поданої до Чернігівського окружного адміністративного суду, убачається, що платником податків в судовому порядку оскаржується податкове повідомлення–рішення, прийняте на підставі акту перевірки товариства. 
Згідно з абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З огляду на викладене, податкове зобов`язання на даний час не набуло статусу узгодженого, а тому відсутні правові підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення сам собою без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, 163-1, 245, 247, 265, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Юрій ДОМАШЕНКО