Справа № 569/867/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року  м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю представника позивача Курила Р.М.
представника відповідача Шилана О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову № 4/4950 1-2 від 09 січня 2026 року про накладення на нього штрафу відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП в розмірі 17000 грн та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з веб-застосунку «Резерв +» йому стало відомо про те, що у 2025 році він нібито вчинив адміністративне правопорушення «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК», через що 21 серпня 2025 року відбулось звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 до органів Нацполіції з метою його розшуку та доставлення до вказаного відділу. 01 січня 2026 року відносно нього було складено адміністративний протокол № 4/4950 не посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться об 11.30 год. 09 січня 2026 року у каб. № 17 за адресою м. Рівне, вул. Грабник, 2.Він прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 в кабінет № 17 у визначений час, підготував письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення. Не зважаючи на зміст його пояснень, 09 січня 2026 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено постанову № 4/4950 1-2 про накладення на нього штрафу відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 грн. Вважає, що вказаною постановою на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, сама постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм КУпАП, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю. Свої облікові дані уточнив вчасно. В ході розгляду справи жодних доказів вчинення правопорушення йому пред?явлено не було, зокрема копії повістки чи конверту про її направлення, я також, не було роз?яснено в чому взагалі полягає зміст порушення. У оскаржуваній постанові мова йде і про неявку на виклик по повістці на 31 січня 2025 року і про непроходження ВЛК до 05 червня 2025 року, що є окремими і не пов?язаними діями. Жодного з цих фактів не існує, оскільки повістки не отримував, від її отримання будь-коли не відмовлявся і проживає за адресою у м.Рівне, яку повідомив при уточненні даних 10 липня 2024 року, тому ним не було допущено жодних дій чи бездіяльності, які б могли охоплюватися складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості та посилання на докази, які б дали підстави посадовій особі ТЦК та СП дійти до висновку про те, що станом на 05 червня 2025 року він мав обов`язок пройти ВЛК, в основу оскаржуваної постанови фактично покладено припущення, а не достовірно встановлені факти, у зв?язку із чим остання не відповідає вимогам вмотивованості та обґрунтованості, а отже носить незаконний характер. Станом на 05 червня 2025 року йому було 24 роки і та 10 місяців, тому вказані норми Закону на нього не поширювалися до досягнення 25-річчя. 
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Шилан О.С. просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючого військово-облікового документу військовозобов`язаного не має, а також не має довідки про проходження військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки під час особливого періоду не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних у встановлені строки, що є його обов`язком. Позивачу за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 2183904, яку надіслано на його адресу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, та за якою позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) на 09 год 00 хв 31 січня 2025 року. Однак позивач за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_2 ) не прибув та про причини неприбуття не повідомив. Після досягнення 25-ти річного віку позивачем було проігноровано вимогу щодо проходження військово-лікарської комісії. Бездіяльність позивача була виявлена ІНФОРМАЦІЯ_5 саме під час дії особливого періоду, під час доставки позивача 01 січня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не прибув добровільно до ІНФОРМАЦІЯ_4 для усунення порушень правил військового обліку (проходження військово-лікарської комісії), що свідчить про відсутність у діях позивача бажання виконувати вимоги норм чинного законодавства, а був доставлений органами поліції. 01 січня 2026 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №4/4950 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. В поясненнях до протоколу позивач зазначив, що дані уточнено вчасно, відповідну повістку він не отримував. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 01 січня 2026 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , де за присутності позивача винесено постанову №4/4950 1-2 від 09 січня 2026 року. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 4/4950 1-2 ОСОБА_1 повідомив, що у нього відсутні непереборні обставини та підтверджуючі документи, які свідчать про неможливість проходження медичного огляду військово-лікарської комісії у встановлені строки. 
Ухвалою від 19 січня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою від 05 лютого 2026 року суд задоволив клопотання представника позивача Курила Р.М. про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що матеріали справи про адміністративнее правопорушення не містять доказів, що позивач визнаний обмежено придатним. На момент закінчення граничного строку проходження медичного огляду ВЛК відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 560 позивач не досяг 25-річного віку, а тому не мав обов`язку проходити повторний медичний огляд до 05 червня 2025 року. Закон про мобілізацію не передбачає обов`язку громадян після досягнення 25-річного віку самостійно звертатися до військово-лікарської комісії для проходження медичного огляду, а направлення на проходження ВЛК після досягнення 25-річного віку позивач не отримував.
Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду і не повідомив про причини неявки. Після досягнення 25-річного віку позивач не пройшов медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, добровільно до ТЦК та СП не з`явився, а тому був доставлений органами поліції. Обов`язок проходження медичного огляду зазначенийц у ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 01 січня 2026 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 складений протокол № 4/4950 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про порушення ним абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та нормим Закону України "Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", а саме не пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії 05 червня 2025 року, маючи статус "обмежено придатного до військової служби", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
09 січня 2026 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову № 4/4950 1-2 про накладення штрафу відповідно до ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
За змістом оскаржуваної постанови, громадянин ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки, під час особливого періоду у визначені законодавством строки не пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії. 01 січня 2026 було з?ясовано те, що ОСОБА_1 порушив абзац 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та норми Закону України Про внесення змін до пункту 2 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", а саме, не пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії до 05 червня 2025 року. У відповідності до повістки № 2183904 ОСОБА_1 мав з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) на 31 січня 2025 о 09:00 год для проходження медичного огляду, повістка була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів і надіслана єдиним національним оператором поштового зв?язку України «Укрпошта». Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 4/4950 1-2 ОСОБА_1 повідомив, що у нього відсутні непереборні обставини та підтверджуючі документи які свідчать про неможливість проходження медичного огляду військово-лікарської комісії у встановлені строки. ОСОБА_1 був зобов?язаний пройти медичний огляд ВЛК до 05 червня 2025 року, однак ОСОБА_1 огляд військово-лікарської комісії у встановлені строки не пройшов, про поважні причини не проходження такого огляду не повідомив. Бездіяльність ОСОБА_1 була виявлена ІНФОРМАЦІЯ_5 саме під час дії особливого періоду, під час явки ОСОБА_1 01 січня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Частина перша статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період відповідальність встановлена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року, оголошено загальну мобілізацію.
За вимогами ст.283 КУпАП, у постанові по справі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. 
При цьому, опис обставин, установлених під час розгляду справи, повинен точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
В оскаржуваній постанові зазначено про порушення позивачем абз.3 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобвілізаційну підготовку та мобілізацію" та норм Закону України Про внесення змін до пункту 2 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист".
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
За приписами ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, серед іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок).
Відповідно до п.21 Порядку, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно з п.28 Порядку, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
Пунктом 30 Порядку передбачено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Згідно з п.30-1 Порядку, кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду. QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням. Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
За змістом оскаржуваної постанови, повістка про виклик ОСОБА_1 31 січня 2025 року для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і надіслана єдиним національним оператором поштового зв`язку України "Укрпошта".
В матеріалах справи № 4/4950 1-2 про адміністративне правопорушення, копії якої долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву, наявна роздрукована повістка № 2183904, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Разом з тим, паперова форма повістки № 2183904 не містить QR-коду, реєстраційного номера поштового відправлення та інформації про накладення кваліфікованого електронного підпису керівника ІНФОРМАЦІЯ_6 . Докази направлення позивачу повістки єдиним національним оператором поштового зв`язку України "Укрпошта" у справі відсутні.
Оскільки відповідач не надав суду доказів належного виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Костопіль) для проходження медичного огляду, твердження відповідача про порушення позивачем абз.3 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" безпідставні.
Щодо порушення позивачем норм Закону України Про внесення змін до пункту 2 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" суд зазначає таке.
Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" викладено в такій редакції: "2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Вказаною нормою встановлений обов`язок самостійно звернутися до ТЦК та СП з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію та пройти повторний медичний огляд до 5 червня 2025 року для громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим законом.
Станом на 5 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не досяг 25-річного віку, а отже, на нього не поширювалися норми пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", що свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Оскільки відповідач не довів належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, наявні підстави для скасування постанови № 4/4950 1-2 від 09 січня 2026 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відтак, позов належить задовольнити.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 90, 139, 244-246, 255, 286, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити.
Скасувати постанову № 4/4950 1-2 про адміністративне правопорушення від 09 січня 2026 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 . Повне судове рішення складене 25 лютого 2026 року.
Суддя