Справа № 420/40855/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Госпітальної ВЛК (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Госпітальної ВЛК (військова частина НОМЕР_2 ), в якому позивач (в уточненій редакції) просить: 
визнати протиправним рішення, а саме довідку військової лікарської комісії від 01.02.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0 Госпітальної ВЛК “Військова частина НОМЕР_2 ” від 01.12.2025 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
зобов`язати скасувати рішення, а саме довідку військової лікарської комісії від 01.02.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0 Госпітальної ВЛК “Військова частина НОМЕР_2 ” від 01.12.2025 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.02.2022 позивач був мобілізований для проходження військової служби та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 . 12.08.2024 року за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_5 в районі пункту Красногорівка Донецької області позивач одержав мінно-вибухову травму, про що складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 940/91 від 24.03.2025 року. 30.12.2024 року позивач звернувся на консультацію до ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМНУ з діагнозом: МВТ (12.08.2024 року). У медичному висновку зазначається: 1. Праве око: Контузія очного яблука. Гіперметропія слабкого ступеня. 2. Ліве око: Контузія очного яблука. Проникаюче поранення рогівки. Помутніння рогівки. Стороннє тіло в передній камері (вія). Травматична катаракта. 29.10.2025 року позивач звернувся зі скаргами до Державної установи» Інститут Очних хвороб і тканинної терапії ім. Філатова Національна Академія Медичних наук України» за скаргами на погіршення стану очей. Згідно медичному висновку від 29.10.2025 року встановлено проникаюче, стороннє тіло в передній камері (вія), помутніння рогівки, атифакія. У зв`язку з погіршення стану здоров`я позивача було направлено на проходження ВЛК для встановлення ступеню придатності до військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії від 03.10.2025 року № 2025-1003-1127-4455-3 встановлено, що позивач придатний до військової служби на підставі статті 24в, 41в, 52в,61в,64в, 78в, 79в графи ІІ Розкладу хвороб. 03.10.2025 року позивач подав заяву до начальника 18 регіональної військово-лікарської комісії щодо недоліків проходження медичного огляду та з проханням пройти контрольний медичне обстеження для визначення ступеню придатності та направити на проходження повторного медичного огляду для встановлення ступеню придатності. Під час проходження контрольного медичного огляду були порушення права та інтереси позивача, а саме проігноровано медичний висновок Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної Академії Медичних Наук України» від 29.10.2025 року, яким встановлено наявність стороннього тіло передній камері лівого ока та проникаюче поранення рогівки ока, проте відповідно до довідки ВЛК від 01.12.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0 - стороннє тіло лівого ока видалено, що не відповідає дійсності згідно медичного висновку від 29.10.2025 року. Так, на переконання позивача, ВЛК невірно застосовано статті Розладу хвороб, а саме порушено процедуру оцінки стану здоров`я, проігноровано значні органічні зміни після поранення, неврахована наявність стороннього тіла (вія) в лівому оці, наявність імплантованого кришталика та артифакія.
Вважаючи протиправною довідку військової лікарської комісії від 01.02.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 15.12.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.
24.12.2025 року до суду від позивача надійшло клопотання на виконання ухвали суду від 15.12.2025 року разом з уточненою позовною заявою.
Ухвалою суду від 30.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.
26.01.2026 року відповідачем за допомогою системи “Електронний суд” подано відзив на позовну заяву.
Відповідно до відзиву відповідач щодо задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідач заперечує щодо доводів позивача стосовного того, що під час проходження медичного огляду було проігноровано медичний висновок Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної Академії Медичних Наук України» від 29.10.2025 року, яким встановлено наявність стороннього тіло передній камері лівого ока та проникаюче поранення рогівки ока». Відповідач пояснює, що у довідці від 01.12.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0 зазначена вірна інформація і не оспорюються наявність стороннього тіла в передній камері (вії), т.ч. в анамнезі хвороби йде перелічення, зазначено про оперативне втручання, яке мало місце, та продовжується опис наявності у ОСОБА_1 стороннього тіла, а не відсутності, яке з урахуванням всіх медичних досліджень не впливає на придатність до військової служби. Згідно з записом лікаря офтальмолога від 24.11.2025 року, який позивач особисто отримав та надав до своєї медичної карти, для визначення придатності військовослужбовця до військової служби, в описі діагнозу також зазначено гострота лівого та правого ока 1,0, і на підставі статті 26в графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 придатний до військової служби. Інших медичних документів позивач не надав.
На підставі викладеного відповідач стверджує, що оскільки у довідці ВЛК від 01.12.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0 наявність стороннього тіла в оці позивача не спростовується, однак вказане не впливає на придатність до військової служби, згідно підпункту б пункту 2 статті 26 розділу VII Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом № 402 від 14.08.2008, підстави для скасування оскарженої довідки ВЛК відсутні.
Разом із відзивом представник відповідача подав клопотання про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, обґрунтоване тим, що справа розглядається в період дії воєнного стану та щоденно мали місце тривалі повітряні тривоги, і постійні, щоденні, тривалі відключення світла, що призвело до пропуску процесуального строку.
Ухвалою суду від 24.03.2026 року задоволено клопотання представника відповідача про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву у справі № 420/40855/25. Визнано поважними причини пропуску та поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву у справі №420/40855/25. Прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, поданий військовою частиною НОМЕР_2 26.01.2026 року. 
Інші заяви по суті справи до суду не надходили. 
З огляду на заявлені позовні вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.02.2022 року був призваний на військову службу з запасу за мобілізацією та наказом від 26.02.2022 року №43 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 , де проходив військову службу до 11.03.2024 року; з 12.03.2024 року наказом №73 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 , що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_6 ; має статус учасника бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_7 від 31.03.2016 року. 
24.03.2025 року військовою частиною НОМЕР_5 складено Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №940/91 від 24.03.2025 року, якою засвідчено, що 12.08.2024 року солдат ОСОБА_1 одержав(ла) Мінно-вибухову травму. Акубаротравму. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правої сідниці, правого стегна. Вогнепальне осколкове сліпе поранення 1 та 2 пальця лівої стопи. Вогнепальне осколкове сліпе проникаюче рогівкове поранення лівого ока з наявністю стороннього тіла. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_5 в районі населеного пункту АДРЕСА_3 . Перебував в засобах індивідуального захисту. Причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) Не пов`язані із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення та Не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, Не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Підстава наказ командира (начальника) військової частини Військова частина НОМЕР_5 від 16.09.2024 року № 3681.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 14105, внаслідок МВТ 12.08.2024 року у період з 13.08.2024 по 15.08.2024 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпропетровської міської ради».
Згідно Медичного висновку ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМНУ» від 30.12.2024 року, позивач отримав заключення з діагнозом: МВТ (12.08.2024 року), 1. Праве око: Контузія очного яблука. Гіперметропія слабкого ступеня. 2. Ліве око: Контузія очного яблука. Проникаюче поранення рогівки. Помутніння рогівки. Стороннє тіло в передній камері (вія). Травматична катаракта.
Згідно Медичного висновку ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМНУ» від 29.10.2025 року, позивач отримав заключення з діагнозом: Обидва ока гіперметропічний астигматизм, деструкція скловидного тіла. Праве око периферична дегенерація сітківки, початкова катаракта. Ліве око проникаюче поранення рогівки, стороннє тіло в передній камері (вія), помутніння рогівки, артифакія.
Позивач пройшов медичний огляд гарнізонної ВЛК №1 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, проте не погоджуючись з постановою гарнізонної ВЛК №1 ВМКЦ ПР, оформленою довідкою №2025-1003-1127-4455-3 від 03.10.2025 року, звернувся до 18 Регіональної військово-лікарської комісії із заявою від 03.10.2025 року щодо повторного медичного огляду.
Листом ТВО начальника 18 Регіональної військово-лікарської комісії від 07.10.2025 року №1132-з командиру військової частини НОМЕР_5 , Військово-медичному клінічному центру Південного регіону та ОСОБА_1 повідомлено, що НОМЕР_8 РВЛК прийняте рішення про проведення солдату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контрольного медичного огляду (в стаціонарних умовах) військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону для визначення ступеню придатності до військової служби за станом здоров`я. 
01.12.2025 року військово-лікарською комісією Госпітальної ВЛК (військова частина НОМЕР_2 ) проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 . За результатами огляду складено Довідку № 2025-1201-1330-3256-0 від 01.12.2025 року, відповідно до якої: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): S05.4; T70.0; T94.0; Y36.2 Наслідки мінно-вибухової травми (12.08.2024) вогнепального осколкового сліпого парення м`яких тканин обличчя, проникаючого поранення рогівки з внутрішньоочним стороннім тілом, контузії тяжкого ступеня, травматичної катаракти лівого ока, акубаротравматичного ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок, що ліковано оперативно (22.07.2025) факоемульсифікація травматичної катаракти з видаленням внутрішньоочного стороннього тіла лівого ока у вигляді парацентрального помутніння рогівки, стороннього тіла в передній камері (вія), артифакії при гостроті зору 1.0, гострота зору правого ока 1,0, зміцнілих рубців шкіри обличчя, хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості легкого ступеню (CBC AD 31дБ, AS 33дБ). Наслідки вибухової травми (18.08.2024) вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин обличчя, вогнепальних сліпих уламкових поранень правої сідниці правого стегна, І та ІІ пальців лівої стопи, лікованих оперативно (12.08.2024р., 28.08.2024р.) у вигляді зміцнілих рубців шкіри правої сідниці та правого стегна, лівої стопи, сторонніх тіл металевої щільності правої сідниці. Травма, ТАК, пов`язан(-а/е/i) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких. Довідка про обставини травми: № 940/104 від 30.03.2025, видана командиром в/ч НОМЕР_5 . На підставі статті 26в, 41в, 52в, 61в, 64в, 79в графи II Розкладу - Придатний до військової служби.
Вважаючи протиправною довідку військової лікарської комісії № 2025-1201-1330-3256-0 від 01.12.2025 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позивач посилається на те, що під час проходження контрольного медичного огляду було проігноровано медичний висновок Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної Академії Медичних Наук України» від 29.10.2025 року, яким встановлено наявність стороннього тіло передній камері лівого ока та проникаюче поранення рогівки ока; невірно застосовано статті Розладу хвороб, а саме порушено процедуру оцінки стану здоров`я, проігноровано значні органічні зміни після поранення, неврахована наявність стороннього тіла (вія) в лівому оці, наявність імплантованого кришталика та артифакія.
Відповідач вказує, що у довідці ВЛК № 2025-1201-1330-3256-0 від 01.12.2025 року наявність стороннього тіла в оці позивача не спростовується, однак вказане не впливає на придатність до військової служби, згідно підпункту б пункту 2 статті 26 розділу VII Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом № 402 від 14.08.2008.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби (далі також Закон № 2232-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII).
Згідно з ч. 14 ст. 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст.1-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Статтею 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон № 2801-XII) визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі – Положення №402 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу I Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу I Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Згідно пункту 2.1 глави 2 розділу I Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Згідно пункту 2.2 глави 2 розділу I Положення №402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Згідно підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Згідно підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402, ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Відповідно до підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402, ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно підпункту 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Відповідно до підпункту 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Згідно підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу I Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать:
госпітальні ВЛК;
гарнізонні ВЛК;
ЛЛК;
ВЛК Десантно-штурмових військ;
ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України;
ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України;
ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Відповідно до підпункту 2.6.1 пункту 2.6 глави 2 розділу I Положення №402, госпітальні ВЛК створюються при ВМКЦ, медичних (лікувально-діагностичних) центрах, у тому числі розвідувального органу Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Госпітальні ВЛК також створюються при санаторно-курортних закладах (реабілітаційних госпіталях) у системі Міністерства оборони України, а також при інших закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, де обстежуються і лікуються військовослужбовці.
За потреби при закладах охорони здоров`я (установах) може бути створено декілька позаштатних постійно діючих госпітальних ВЛК, у тому числі за клінічними профілями.
Згідно підпункту 2.6.2 пункту 2.6 глави 2 розділу I Положення №402, гарнізонна ВЛК створюється при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, при якому вони створені.
Згідно підпункту 2.6.3 пункту 2.6 глави 2 розділу I Положення №402, на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:
проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;
ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;
проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;
проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.
Згідно підпункту 2.6.4 пункту 2.6 глави 2 розділу I Положення №402, госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:
приймати постанови відповідно до цього Положення;
перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я (установах) і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні;
залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.
Пунктом 3.3 глави 3 розділу I Положення №402 передбачено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Відповідно до пункту 3.4 глави 3 розділу I Положення №402, у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується. 
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Як убачається із наведених вище норм Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.
До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.
Верховний Суд у постанові від 26.02.2025 у справі № 240/13173/22 зазначив, що відповідно до Положенням № 402, госпітальні та гарнізонні ВЛК не наділені повноваженнями змінювати своє рішення та у разі незгоди із рішеннями госпітальні та гарнізонні ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із відповідною скаргою, а у разі незгоди із ВЛК вищого рівня - звернутися до ЦВЛК або до суду. Суд дійшов висновку, що перевірка рішення госпітальної (гарнізонної) ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби та встановлення причинного зв`язку захворювань, ВЛК регіону чи ЦВЛК (в межах справи) не приймали, тому позивач не дотримався вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог адміністративного позову.
Спір у цій справі виник з приводу визнання позивача придатним до військової служби на підставі статті 26в, 41в, 52в, 61в, 64в, 79в графи II Розкладу хвороб, згідно з постановою госпітальної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 , оформленою Довідкою № 2025-1201-1330-3256-0 від 01.12.2025 року.
Згідно обставин справи, позивач пройшов медичний огляд гарнізонної ВЛК № НОМЕР_9 ВМКЦ ПР, проте не погоджуючись з постановою гарнізонної ВЛК № НОМЕР_9 ВМКЦ ПР, оформленою довідкою №2025-1003-1127-4455-3 від 03.10.2025 року, звернувся до 18 Регіональної військово-лікарської комісії із заявою від 03.10.2025 року щодо повторного медичного огляду.
Листом ТВО начальника 18 Регіональної військово-лікарської комісії від 07.10.2025 року №1132-з командиру військової частини НОМЕР_5 , Військово-медичному клінічному центру Південного регіону та ОСОБА_1 повідомлено, що НОМЕР_8 РВЛК прийняте рішення про проведення, солдату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контрольного медичного огляду (в стаціонарних умовах) військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону для визначення ступеню придатності до військової служби за станом здоров`я. 
Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1761, у період з 15.10.2025 по 03.12.2025 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 .
01.12.2025 року військово-лікарською комісією Госпітальної ВЛК (військова частина НОМЕР_2 ) проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 . За результатами огляду складено Довідку № 2025-1201-1330-3256-0 від 01.12.2025 року, де позивача визнано придатним до військової служби на підставі статті 26в, 41в, 52в, 61в, 64в, 79в графи II Розкладу хвороб.
Таким чином, оскаржена постанова ВЛК щодо придатності позивача до військової служби прийнята Госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_2 , яка (госпітальна ВЛК) належить до позаштатних ВЛК.
При цьому, виходячи з наведених вище приписів Положення №402, право особи, що проходила медичний огляд, на оскарження довідки позаштатної ВЛК у судовому порядку не передбачено, оскільки перевірка рішення позаштатної ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням №402, при проведенні медичного огляду військового (у тому числі щодо процедури прийняття відповідного рішення), належить виключно до функцій штатної ВЛК (ЦВЛК або ВЛК регіону). Та вже постанови ЦВЛК або ВЛК регіону, як остаточні рішення, підлягають судовому оскарженню.
Однак, у межах цієї справи, відсутні відомості про те, що позивач звертався до регіональної ВЛК зі скаргою чи заявою щодо перегляду постанови Госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 01.12.2025 року. Не надав позивач також і доказів звернення зі скаргою до ЦВЛК.
На підставі наведеного, з огляду на відсутність остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню з підстав придатності позивача до військової служби, а саме ВЛК регіону чи ЦВЛК, суд зазначає, що позивач не дотримався вимог Положення №402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
При цьому, госпітальні та гарнізонні ВЛК не наділені повноваженнями змінювати своє рішення, натомість позивач просить зобов`язати відповідача (Госпітальна ВЛК військової частини НОМЕР_2 ) скасувати рішення, а саме довідку військової лікарської комісії від 01.02.2025 року № 2025-1201-1330-3256-0 Госпітальної ВЛК “Військова частина НОМЕР_2 ” від 01.12.2025 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.
Тобто, позивач обрав неналежний спосіб захисту, що у даному випаду є самостійною підставою для відмови в позові.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 26.02.2025р. по справі №240/13173/22, від 26.02.2025р. по справі №600/3273/22-а.
Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що під час проходження контрольного медичного огляду було проігноровано медичний висновок Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної Академії Медичних Наук України» від 29.10.2025 року, яким встановлено наявність стороннього тіла у передній камері лівого ока та проникаюче поранення рогівки ока; невірно застосовано статті Розладу хвороб, а саме порушено процедуру оцінки стану здоров`я, проігноровано значні органічні зміни після поранення, неврахована наявність стороннього тіла (вія) в лівому оці, наявність імплантованого кришталика та артифакія.
Відповідач вказує, що у довідці ВЛК № 2025-1201-1330-3256-0 від 01.12.2025 року наявність стороннього тіла в оці позивача не спростовується, однак вказане не впливає на придатність до військової служби, згідно підпункту б пункту 2 статті 26 розділу VII Додатку 2 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом № 402 від 14.08.2008.
Вирішуючи цей спір, слід також зазначити, що у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
У постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Водночас, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 160/31586/23, від 25 вересня 2025 року у справі №480/13255/23.
Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд надає оцінку постанові ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття, однак суд не уповноважений на перегляд висновків ВЛК, які стосуються стану здоров`я особи.
Тобто, навіть за умови, що позивач посилається на неврахування певної медичної документації, оцінка правильності встановлення діагнозу, визначення ступеня придатності до військової служби, а також доцільності застосування тих чи інших методів медичного обстеження належить до виключної компетенції медичних (військово-лікарських) комісій та потребує спеціальних знань у галузі медицини. Відтак такі питання не можуть бути предметом судового контролю в межах адміністративного судочинства.
Натомість, остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято Центральною ВЛК, яка відповідно до Положення №402 має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії) Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу II Положення №402, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Глава 20 розділу II Положення №402 регламентує питання щодо Постанов ВЛК.
Згідно пункту 20.1 глави 20 розділу II Положення №402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка вноситься до документа, яким оформлюється постанова ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог цього Положення.
У відповідності з пунктом 20.3 глави 20 розділу II Положення №402, при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема:
а) "Придатний":
до військової служби; …
б) "Непридатний":
до військової служби; …
в) "Потребує":
звільнення від виконання службових обов`язків / лікування …
г) "Тимчасово непридатний":
до військової служби (вказати дату повторного огляду)…
Згідно пункту 20.5 глави 20 розділу II Положення №402, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.
Таким чином, суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений права оскаржити рішення ВЛК про його придатність до військової служби до ВЛК регіону або Центральної ВЛК з наданням в тому числі, документів щодо проведення його додаткового обстеження, які будуть враховані при розгляді відповідної заяви.
Інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин, судом не встановлено. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд доходить висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню. 
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач, звільнений від сплати судового збору, та у позові відмовлено, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Госпітальної ВЛК (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України. 

Суддя А.А. Радчук

.