Номер справи 243/2085/26
Номер провадження 2/243/1005/2026

РІШЕННЯ
І м е н е м У к р а ї н и

«17» квітня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання – Чернікової Ю.К.,
- представника позивача – Ліпкевича І.В.,
- представника відповідача – Яресько Т.В.,
розглянувши в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в залі №4 цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02 грудня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено Договір № 3364515112-157137.
ОСОБА_2 здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень, що підтверджується квитанцією та Довідкою.
Відповідно до умов Договору позики, дата видачі кредиту 02 грудня 2021 року , дата повернення кредиту 16 грудня 2021 року (включно), термін користування кредитом 14 діб.
Згідно Договору позики, за користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3364515112-157137 від 02 грудня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 8006,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 2000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 6006,00 грн.
11 жовтня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_2 укладено Договір № 4397040.
Згідно п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4397040 від 11 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 92 250,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 15 000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 75 750,00 грн. - Заборгованість за комісіями - 1500.00 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 100 256,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 17 000.00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 81 756.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 1500.00 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договорами в сумі 100 256,00 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн.
04 березня 2026 року Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
17 березня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов Відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача – адвоката Яресько Т.В., в якому зазначено, що відповідач не погоджується з розміром заявлених до стягнення процентів та комісій по обом Договорам, вважає їх такими, що нараховані з порушенням умов договору та вимог чинного Законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають перевірці судом і можуть бути задоволені лише в обґрунтованому та законному розмірі.
Відповідач зазначає, що позивач уже звертався із позовною заявою до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі № 243/10110/25, і вже намагався стягувати борг по аналогічних договорах, однак з підстав несплати судового збору, зазначений позов був повернутий. Зазначена обставина має значення для справи, оскільки звернення кредитора до суду зупиняє нарахування процентів.
Жодних підстав для подальшого нарахування процентів по Кредитному договору 1 (№ 3364515112-157137) у позивача немає, більш того, що Позивач вже стягував цю суму в межах судової справи 243/10110/25, однак після повернення позову здійснив протиправне донарахування у розмірі 6006.00 грн. з метою штучного збільшення боргу. Відповідач визнає борг у розмірі 2546,00 грн. за Кредитним договором 1.
Щодо кредитного Договору 2 (№ 4397040 ) відповідач зазначає, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 25500,00 гривень.». Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору №2: «Комісія за надання кредиту: 1500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.». Щодо процентів за користування кредитом, то відповідно до п.1.5.2 Кредитного договору №2: «Проценти за користування кредитом: 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.», а згідно п.1.6 Кредитного договору №2: «Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.».
Акцентує увагу суду, що будь-якої іншої орієнтовної загальної вартості кредиту чи загальних витрат позичальника за кредитом, ніж ті, що зазначені вище, Кредитний договір №2 не містить.
У випадку пролонгацій чи автопролонгацій, первісний кредитор повинен був при укладенні кредитного Договору №2 зазначити всі припущення щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, оскільки дана вимога передбачена п.9 ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Як вже зазначалося вище, жодних інших припущень щодо цих величин, ніж ті, які зазначені в п.1.5 кредитного Договору, кредитний Договір №2 не містить.
Таким чином, пункти Кредитного договору №2, що встановлюють можливість пролонгації/автопролонгації є нікчемними, оскільки при пролонгації/автопролонгації збільшиться розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, при цьому Кредитним договором не враховано припущення щодо такого збільшення, що суперечить вимогам п.9 ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», зазначає відповідач.
У зв`язку з відсутністю доказів пролонгації строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним Договором №2, запереченням відповідача щодо такої пролонгації/автопролонгації, факт відсутності такої пролонгації/автопролонгації слід визнати встановленим.
По кредитному Договору №2 строк кредитування закінчився 10 листопада 2021 року. Після цієї дати Первісний кредитор втратив право нараховувати проценти в порядку ст.1048 ЦК України та мав право нараховувати проценти річних виключно як міра відповідальності в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, однак, вимог про стягнення відсотків у відповідності до статті 625 ЦК України Позивачем не заявлено.
Додатково, відповідач не погоджується із заборгованістю у розмірі 1500,00 грн. за «комісію з оформлення кредиту», тому що аналіз змісту вказаних Договорів свідчить, що в них не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому ТОВ «Мілоан» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваних кредитних договорів, а тому положення договорів про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними.
Відповідач вважає, що заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, завищеними та такими, що не відповідають фактичним трудовим витратам представника.
Підсумовуючи, просить задовольнити частково позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №3364515112-157137 від 02 грудня 2021 року у розмірі 2546,00 грн. з яких 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 546,00 грн. заборгованість за процентами. Заборгованості за Кредитним договором №4397040 від 11 жовтня 2021 року у розмірі 24 000,00 грн. що складається з 15 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9000,00 грн. заборгованості за процентами В іншій частині позовних вимог – відмовити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_2 судові витрати на пов`язані з витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.
19 березня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Відповідь на Відзив від представника позивача Чайковської М.І., в якій зазначено, що в рамках даної справи вбачається, що позивачу належать права вимоги до відповідача за договорами, укладеними відповідачем в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора.
Крім того, вказані договори містять ідентичні дані відповідача, що додатково підтверджує факт укладення договорів саме відповідачем. Наразі, кредитором та боржником за даними договорами виступають одні і ті самі особи, позовні вимоги передбачають один і той самий спосіб захисту порушеного права.
Отже, позовні вимоги пов`язані підставами виникнення. Крім того, відповідно до п. 1, 10 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 10) у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Таким чином, розмір судового збору було визначено із загальної суми вимог – 100 256,00 грн., що відповідає вимогам процесуального права та становить 2662.40 грн.
Всі відсотки нараховано у відповідності з Законодавством, а аргумент відповідача про заявлення зменшеного розміру відсотків в іншій заяві не спростовує законності факту їх нарахування та не позбавляє позивача можливості їх стягнути.
У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.
Сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору.
Відповідачем було укладено Кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, Відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.
Відповідач вважає, що вимога про стягнення комісії за надання кредиту суперечить нормам закону та не підлягає задоволенню. Проте, Статті 1048 та 1054 ЦК України, містять лише загальні норми щодо кредитування. В той же час, в частині третій статті 1054 ЦК України визначено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Таким законом в даному випадку є Закон України «Про споживче кредитування» (надалі за текстом - «Закон про споживче кредитування»), яким Позивач керувався, укладаючи та виконуючи в подальшому Кредитний договір.
Відповідно, за загальним правилом в такому випадку у разі конкуренції норм загального законодавства (ЦК України) та спеціального законодавства (Закон про споживче кредитування) у правовідносинах між учасниками цивільних правовідносин мають застосовуватись саме норми спеціального законодавства (Закону про споживче кредитування - в даному випадку).
Також, комісія за надання кредиту була також відображена і в тексті Кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Кредитним договором.
Таким чином, спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача (як небанківської фінансової установи) як включати до тексту кредитних договорів із споживачами (яким є і Відповідач) умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від Відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Відтак, враховуючи все вищезазначене в сукупності, є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту Кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії від позивача є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем.
Матеріали справи не містять доказів оплати за надані послуги, які підтверджують факт надання правничої допомоги відповідачу. Представник позивача зазначає, що спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору.
Отже, стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не можна вважати розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства. Таким чином, витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними, а їх розмір є завищеним та необґрунтованим. У зв`язку з чим, позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір.
Підсумовуючи, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
20 березня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду надійшли Заперечення на Відповідь на Відзив від відповідача, в яких зазначено, що ознайомившись із їх змістом, відповідач дійшов висновку, що наведені у них твердження не спростовують аргументів, викладених у Відзиві, та жодним чином не змінюють правової оцінки предмету спору. Обставини, на які посилається позивач, не є належним спростуванням викладених у Відзиві заперечень, а отже, не можуть бути підставою для задоволення позову в повному обсязі.
У поданій відповіді на відзив позивач фактично виходить з того, що після 10.11.2021 строк кредитування за Договором споживчого кредиту № 4397040 був правомірно продовжений, а тому первісний кредитор, а в подальшому і наступні кредитори, набули право нараховувати відповідачу проценти поза межами первісно погодженого 30-денного строку користування кредитом. Проте такий висновок не підтверджений належними і допустимими доказами та суперечить як самим умовам договору, так і вимогам чинного законодавства.
Разом з тим, тепер слід окремо підкреслити, що навіть за буквальним змістом самого договору пролонгація не могла вважатися такою, що відбулася, без оформлення та доведення нових графіків платежів.
За системним тлумаченням пунктів 2.3.2, 4.1, 4.2 договору та Додатку № 1 розміщення в особистому кабінеті позичальника оновлених графіків платежів є не факультативною дією кредитодавця, а обов`язковим елементом належного оформлення будь-якої пролонгації — як пільгової, так і так званої автопролонгації.
Однак, як уже зазначалося у відзиві, жодного такого доказу позивач до матеріалів справи не долучив. Відтак твердження позивача про продовження строку кредитування фактично ґрунтується лише на власному розрахунку заборгованості, а не на належних доказах настання та оформлення пролонгації в порядку, передбаченому договором.
Окремо слід зазначити, що сама модель так званої автопролонгації, передбачена пунктом 2.3.1.2 договору, є сумнівною з точки зору її відповідності статті 212 ЦК України та загальній природі зобов`язальних відносин.
За відсутності доказів розміщення оновлених графіків платежів і за відсутності доказів активного волевиявлення позичальника на продовження строку кредитування, факт пролонгації слід вважати недоведеним, а нарахування процентів після 10.11.2021 — безпідставним.
Просить суд прийняти дане заперечення та долучити його до матеріалів справи.
10 квітня 2026 року в судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в залі №4 були присутні за допомогою підсистеми ЄСІТС, що дозволяє учасникам судового процесу брати участь у засіданнях віддалено, представник позивача – Ліпкевич І.В., представник відповідача – Яресько Т.В.
Представник відповідача Яресько Т.В. зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги. Визнає та не заперечує проти факту укладення Договорів, визнає факт отримання коштів, визнає те, що кошти він позивачу не повертав. Представник відповідача зазначив, що їх сторона не визнає суму боргу, яка утворилась на момент подання позовної заяви до суду.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
02 грудня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено Договір № 3364515112-157137.
ОСОБА_2 здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень, що підтверджується квитанцією та Довідкою.
Відповідно до умов Договору позики, дата видачі кредиту 02.12.2021 , дата повернення кредиту 16.12.2021 (включно), термін користування кредитом 14 діб.
Згідно Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1.95 % за кожен день користування Кредитом.
Також Договором позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства.
Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису.
Договір підписано відповідачем ОСОБА_2 , Одноразовий ідентифікатор: D82YWP5T, відправлено «02» грудня 2021 року Час відправлення: 16:01:17, введено «02» грудня 2021 року час 16:04:04 Сума Кредиту: 2000.00 грн. 00 коп. Строк користування: : 14 (чотирнадцять діб ) днів.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3364515112-157137 від 02 грудня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 8006,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 2000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 6006,00 грн.
11 жовтня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_2 укладено Договір № 4397040.
Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 9000.0 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо.
Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій), а саме в Договорі про споживчий кредит №4397040 п. 2.3.
Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Сторонами кредитного договору узгоджено, що Позичальник відповідає перед Кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення.
У разі прострочення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця.
Також сторонами Договору узгоджено, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).
Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах).
Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.
Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Усі платежі за Договором повинні здійснюватися Позичальником шляхом переказу коштів Товариству у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим Договором.
Відповідно до Анкети-Заяви на кредит № 4397040, ОСОБА_2 подав заяву через канал залучення: site / miloan / direct. IP адреса з якої подано заяву: 176.122.15.66 . Узгодив умови: сума кредиту: 15000,00 грн. у валюті: Українська гривня. Строк кредиту: 30 днів з 11 жовтня 2021 року. Дата повернення кредиту: 10 листопада 2021 року. Сума до повернення: 25 500,00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: Комісія за надання кредиту: 1500.00 грн. Нараховується одноразово за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту за Договором; Проценти за користування кредитом: 9000,00 грн. Нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4397040 від 11 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 92 250,00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 15 000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 75 750,00 грн. - Заборгованість за комісіями – 1500,00 грн.
Відповідно до Розрахунку заборгованості по кредитному Договору №4397040 від 11 жовтня 2021 року, Заборгованість за тілом кредиту, грн. 15000,00 грн.; Заборгованість по процентам, грн. - 54000.00 грн.; Заборгованість по комісії, грн. - 1500.00 грн.; Заборгованість по пені та штрафам, грн. 0.00 Загальна сума заборгованості за кредитом, грн. – 70 500.00 грн.
Відповідно до Розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року, нараховано за період з 26 січня 2022 року по 31 січня 2022 року – 4500 грн., за період з 01 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року – 17 250 грн.
Тобто відповідачу додатково, окремо від строку пролонгації 60 днів, нараховано за період з 26 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року – 21 750 грн.
Щодо права вимоги заборгованості за Договорами.
07 березня 2023 року було укладено Договір № 07/03/23 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними Договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3364515112-157137.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Договором № 3364515112-157137.
26 січня 2022 року було укладено Договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними Договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4397040.
10 січня 2023 року було укладено Договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними Договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4397040.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Договором № 4397040.
Відповідач зазначає, що позивач уже звертався із позовною заявою до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі № 243/10110/25, і вже намагався стягувати борг по аналогічних договорах, однак з підстав несплати судового збору, зазначений позов був повернутий. Жодних підстав для подальшого нарахування процентів по Кредитному договору 1 (№ 3364515112-157137) у позивача немає, більш того, що Позивач вже стягував цю суму в межах судової справи 243/10110/25, однак після повернення позову здійснив протиправне донарахування у розмірі 6006.00 грн. з метою штучного збільшення боргу.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Повернення позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору не породжує процесуальних наслідків розгляду спору та не змінює характеру зобов`язання сторін, у зв`язку з чим кредитор зберігає право на нарахування процентів відповідно до умов Договору та ст. 1048 ЦК України до моменту належного звернення до суду або припинення зобов`язання.
Відповідно до вимог процесуального Законодавства, повернення позовної заяви означає, що така заява вважається не поданою, а отже, не породжує наслідків, пов`язаних із відкриттям провадження у справі та розглядом спору по суті.
Оскільки повернення позовної заяви не змінює характеру правовідносин, кредитне зобов`язання продовжує існувати на умовах, визначених Договорами.
Відповідач зазначає щодо кредитного Договору № 4397040, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 25500,00 гривень. Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору №2: «Комісія за надання кредиту: 1500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово.». Щодо процентів за користування кредитом, то відповідно до п.1.5.2 Кредитного договору №2: «Проценти за користування кредитом: 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.», а згідно п.1.6 Кредитного договору №2: «Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.».
Акцентує увагу суду, що будь-якої іншої орієнтовної загальної вартості кредиту чи загальних витрат позичальника за кредитом, ніж ті, що зазначені вище, Кредитний договір не містить.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування», реальна річна процентна ставка є показником загальних витрат за споживчим кредитом, виражених у процентах річних від суми кредиту.
Водночас розрахунок такої ставки здійснюється на підставі припущень щодо належного виконання сторонами умов договору та незмінності істотних умов кредитування протягом усього строку дії договору . Закон прямо передбачає, що у разі відсутності точної інформації про окремі платежі або послуги, їх вартість визначається орієнтовно, а всі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, підлягають обов`язковому зазначенню.
Отже, зазначена у Договорі орієнтовна реальна річна процентна ставка є лише розрахунковим (інформаційним) показником загальної вартості кредиту, який базується на припущеннях та стандартних умовах користування кредитом, і не є фіксованою чи остаточною сумою витрат споживача. Фактичний розмір витрат за кредитом може змінюватися залежно від виконання сторонами умов Договору, зміни строків та порядку погашення заборгованості, а також інших передбачених Договором обставин.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 638 ЦК України, Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як передбачено ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним Договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За Договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений Договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за Договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом Договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний Договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний Договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до Договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього Договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено Договором або Законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або Законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Проте, враховуючи, що взяті на себе зобов`язання позичальник не виконує належним чином, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих на них відсотків.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного Договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідач отримав кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню та сплаті відсотків належним чином не виконував, а отже зобов`язаний повернути позивачу, який набув право вимоги за Договорами, заборгованість.
Додатково суд зазначає, що період пролонгації, вказаний в Договорі кредиту №4397040 в п.2.3 – становить 60 днів.
Окремо від цього строку здійснювалися нарахування строком з 26 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року в сумі 21 750 грн.
Суд вважає за потрібним відмовити в задоволенні стягнення з відповідача суми, нарахованої за межами строку пролонгації та стягнути з відповідача суму заборгованості, згідно Розрахунку заборгованості по Договору кредиту №4397040, а саме 70 500 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, грн. 15000,00 грн.; Заборгованості по процентам, грн. - 54000.00 грн.; Заборгованості по комісії, грн. - 1500.00 грн.; Заборгованості по пені та штрафам, грн. - 0.00 грн.
Крім того, за правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд приходить до такого.
Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано Договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», Заявку на надання юридичної допомоги віж 01 січня 2026 року №1390, Витяг з акту від 30 січня 2026 року № 18 про надання юридичної допомоги, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 25 000,00 грн.
Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., які слід стягнути з позивача на користь відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530,1048,1049,1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, заборгованість за Договором №№ 3364515112-157137 від 02 грудня 2021 року в сумі 8006,00 грн. (вісім тисяч шість грн. 00 коп.); заборгованість за Договором № 4397040 від 11 жовтня 2021 року в сумі 70 500 грн. (сімдесят тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, судовий збір в сумі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн. 40 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового Рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2026 року.

Головуючий:
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду    Т.А. Хаустова