Справа № 715/466/26 
Провадження № 2/715/315/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року   селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Григорчака Ю.П.
секретар судового засідання Соломян О.В.
за участі позивача ОСОБА_1 
відповідачки ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Новоселицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебуває у тісних стосунках особистого характеру з відповідачкою ОСОБА_2 з 2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила сина - ОСОБА_3 . Оскільки на той час вона не перебувала ні з ким у зареєстрованому шлюбі, в силу особистих обставин батьком у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України був записаний ОСОБА_4 , хоча насправді ні відповідачка, ні він – позивач, не знають таку особу. На той момент він працював за межами області та не мав змоги приїхати, щоб подати спільну заяву для реєстрації дитини. Від даних стосунків в них народилося ще двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких в актових записах про народження зазначений саме він. Разом з ОСОБА_2 та дітьми вони проживають в його домогосподарстві. 12 червня 2023 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України; зобов`язати Новоселицький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України внести зміни в актовий запис №16 від 12 вересня 2016 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: у рядку «батько» зазначити батьком громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключивши відомості про громадянина України ОСОБА_4 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові, не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. 
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новоселицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили, що позивач та відповідачка протягом тривалого часу перебувають у стосунках, від яких народилось троє спільних дітей. На даний час вони одружені. Батьком всіх трьох дітей є позивач по справі. 
Вислухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00056363352.
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 червня 2023 року уклали шлюб у виконавчому комітеті Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис №4, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визнання батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.
У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено наявність визначених законом підстав для визнання позивача ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Так, під час розгляду справи судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу, близько 10 років перебувають в стосунках між собою як чоловік та жінка, в 2023 році зареєстрували шлюб. Від даних стосунків народилося троє спільних дітей, проте у актовому записі про народження відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , записані на підставі ст. 135 СК, тобто зі слів матері. Батьком інших дітей записаний саме позивач. Факт перебування сторін в стосунках на момент народження дитини підтверджується показами сторін, свідків, спільними фотографіями, які заслухані та досліджені безпосередньо судом. 
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд – 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя с. Сучевени Чернівецького району Чернівецької області, батьком неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Зобов`язати Новоселицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни в актовий запис №16 від 12 вересня 2016 року, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: у рядку «батько» зазначити батьком громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключивши відомості про громадянина України ОСОБА_4 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові дитини з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Суддя