ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1935/26 Справа № 202/3275/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Михальченко А.О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:    головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М.,
за участю секретаря – Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 03.10.2024 року у м. Дніпрі, ОСОБА_1 довірив керування належним йому транспортним засобом «Infiniti FX 37» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Під час такого керування в автомобілі перебували позивач в якості пасажира, відповідач за кермом та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості пасажира. 03.10.2024 року о 02:37 біля будинку №110А по вулиці Донецьке Шосе в місті Дніпрі, відповідач керуючи транспортним засобом «Infiniti FX 37» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вжила заходів для зменшення швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на острівець безпеки, що призвело до в`їзду в кафе «Придорожнє». Внаслідок ДТП транспортний засіб та кафе «Придорожнє» отримали пошкодження, завдано матеріальних збитків такому транспортному засобу позивача. За вказаним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №120604 від 03.10.2024 за ст. 124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №141677 від 03.10.2024 за ст. 130 КупАП. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №120604 від 03.10.2024, того ж дня 03.10.2024 року о 02:37 біля будинку №110А по вулиці Донецьке Шосе в місті Дніпрі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Infiniti FX 37» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на острівець безпеки, що призвело до в`їзду в кафе «Придорожнє». Внаслідок ДТП транспортний засіб та кафе «Придорожнє» отримали пошкодження, завдано матеріальних збитків. На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КупАП. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року по справі 199/8437/24 на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 листопада 2024 року по справі 199/8454/24 на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 . В обох справах про адміністративні правопорушення судом було встановлено, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Також зазначив, що з матеріалів справ про адміністративне правопорушення, а саме відеозаписів з поліцейських камер, випливає, що за кермом була саме ОСОБА_2 , але вона до адміністративної відповідальності не притягалась, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення були складені на позивача. Складання протоколів саме на позивача, було обумовлено противоправними діями поліції, оскільки поліція фактично ввела в оману позивача та відповідача стосовно відповідальності за ДТП. Отже, вважає, що між неправомірними діями (настання ДТП) ОСОБА_4 , яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, та настанням завданої шкоди ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу, є безпосередній причинний зв`язок. Відповідно до висновку №10118 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03 січня 2025 року вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Infiniti FX 37, державний номерний знак НОМЕР_1 ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП становить 714943,30 грн. (п.1 висновку); ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані 222159,83 грн. (п.2 висновку). Враховуючи викладене, посилаючись на ст. ст. 22, 1166 ЦК України, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача: матеріальний збиток у розмірі 714 943,30 грн.; витрати на проведення експертного дослідження автомобіля в сумі 6 000,00 грн; судовий збір у розмірі 5 720,00 грн. та витрати на правову допомогу 23 000,00 грн. (а.с.4-13).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – відмовлено (а.с.76-80). 

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1  звернувся із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив, рішення суду першої інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги (а.с.128-133). 

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2024 року о 02:37 біля будинку №110А по вулиці Донецьке Шосе в місті Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Infiniti FX 37», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на острівець безпеки, що призвело до в`їзду в кафе «Придорожнє». Внаслідок ДТП транспортний засіб та кафе «Придорожнє» отримали пошкодження, завдано матеріальних збитків.
На місце дорожньо-транспортної пригоди прибув екіпаж патрульної поліції, який оформив ДТП та склав протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №120604 від 03.10.2024 за ст.124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141677 від 03.10.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП. Обидва протоколи були складені відносно ОСОБА_1 .
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у справі № 199/8437/24 від 26.11.2024, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – закрито, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у справі № 199/8454/24 від 26.11.2024, на підставі, п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З вказаних постанов Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП суддя, дослідивши докази та надавши їм оцінку, встановив, що не встановлено факту керування саме ОСОБА_1 автомобілем «Infiniti FX 37» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Приписами ч.6 ст.82 ЦПК України унормовано, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, у цій справі не підлягає доказуванню той факт, що 03.10.2024 року о 02:37 біля будинку №110А по вулиці Донецьке Шосе в місті Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Infiniti FX 37», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на острівець безпеки, що призвело до в`їзду в кафе «Придорожнє». Внаслідок ДТП транспортний засіб та кафе «Придорожнє» отримали пошкодження, завдано матеріальних збитків.
Відповідно до висновку №10118 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03 січня 2025 року вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Infiniti FX 37, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП становить 714943,30 грн; ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані 222159,83 грн.
Власником автомобіля Infiniti FX 37, державний номерний знак НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не було надано суду достатньо доказів для доведення обставин, якими він обґрунтовує порушення своїх прав у цій справі, зокрема, що саме ОСОБА_2 керувала транспортним засобом в момент ДТП та є особою, яка завдала йому майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Так, за загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт завдання шкоди, протиправність дій завдавача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за завдання шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Наявність шкоди, протиправність дій її завдавача і причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах і відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача.
Отже, обов`язковою умовою відшкодування завданих збитків та майнової шкоди є порушення прав особи внаслідок незаконних дій або бездіяльності та наявність реального збитку та шкоди.
Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, що містяться у ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у справі № 199/8437/24 від 26.11.2024, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – закрито, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у справі № 199/8454/24 від 26.11.2024, на підставі, п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обох справах про адміністративні правопорушення судом було встановлено, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.
Проте, в поясненнях, написаних ОСОБА_1 власноручно після вчинення ДТП, зазначено, що саме він 03.10.2024 року о 02:37 керував тз «Infiniti FX 37», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Дана обставина позивачем ані в суді 1 інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не спростована.
Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 автомобілем Infiniti FX 37, державний номерний знак НОМЕР_1 , 03.10.2024 о 02 год. 37 хв., тобто в момент ДТП, як і доказів того, що  ОСОБА_2 притягувалося до адміністративної відповідальності, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення були складені на позивача. 
Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо оцінки показань свідка ОСОБА_3 , які є непослідовними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, а також недостатніми для висновку про те, що в момент ДТП автомобілем керувала ОСОБА_2 . 

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України).

Сторонами не заявлялося клопотання про призначення по справі експертиз. Інших належних доказів наявності вини відповідача не надано.
За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для покладення матеріальної відповідальності на відповідача.
Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 жовтня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Судді: