Справа № 544/3081/25
пров. № 2-о/544/18/2026
Номер рядка звіту 17

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
13 березня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі головуючої – судді Сайко О.О.,
за участі секретаря – Костенко Т.В., 
представника заявника Ковтуна М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Пирятин цивільну справу за заявою адвоката Ковтуна Миколи Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, 
у с т а н о в и в:
Представник заявника у грудні 2025 року звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної їй 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 є спадкоємцем майна його померлої матері. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 не заявив про свою відмову від спадщини, а отже, вважається таким, що прийняв її у відповідності до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. 
Проте на час відкриття спадщини внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 її син ОСОБА_1 постійно проживав з нею у житловому будинку АДРЕСА_1 , хоча ще з часу навчання у навчальному закладі залишався зареєстрованим у гуртожитку по АДРЕСА_2 . Вказана обставина перешкоджає ОСОБА_1 нотаріально оформити спадщину, яка залишилася після смерті його матері та змушують звертатися до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. 
Просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини внаслідок її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та пояснив, що ОСОБА_1 постійно проживав з матір`ю у будинку по АДРЕСА_1 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживає там після смерті матері. На час відкриття спадщини він був зареєстрований у м. Харків, за адресою місця свого навчання, ще у 2001 році. Вказане є перешкодою в оформленні спадкового майна, що залишилося після смерті матері.
Представник заінтересованої особи Пирятинської міської ради у судове засідання не з`явився, надіслав листа про слухання справи у його відсутність, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.
Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили, що дійсно ОСОБА_1 весь час проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 до дня її смерті. Заявник проживає за цією адресою по даний час, крім нього, інших спадкоємців у померлої немає.
Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
Заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 (а.с.9). Остання проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.13).
ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить, зокрема 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1  (а.с.11-12).
Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Заповіт після своєї смерті ОСОБА_2 не залишила. Спадкова справа на майно померлої не заводилася (а.с.15). 
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак отримав відмову в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та неможливістю документально встановити факт його спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а. с.14).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На час відкриття спадщини, що залишилася після померлої ОСОБА_2 , її син ОСОБА_1 постійно проживав разом із нею у будинку АДРЕСА_1  та прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса заявник не зверталася, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважав, що прийняв спадщину на законних підставах, шляхом спільного проживання.
Викладені обставини підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та письмовими доказами, зокрема довідкою квартального комітету виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 02.06.2025 №31 (а.с.13).
Проте заявник не може нотаріально оформити своє право на спадщину, оскільки не може документально підтвердити, що дійсно постійно проживав разом з матір`ю на час відкриття спадщини, яка залишилася після її смерті.
Відповідно до п.23 Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
У зв`язку з цим, заявнику необхідно встановити юридичний факт постійного проживання разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
Інакше, як у судовому засіданні, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на день її смерті, неможливо.
Згідно ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 293, 315-319 ЦПК України, суд 
в и р і ш и в :
Заяву адвоката Ковтуна Миколи Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини внаслідок її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 18.03.2026.

Суддя О.О.Сайко