ЄУН: 333/10812/25
Провадження №: 2/336/1196/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року        місто Запоріжжя
Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участі секретаря судового засідання Єршової Алли Олексіївни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Солвентіс»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договором про надання кредиту №2704733 від 14.09.2019р. у загальному розмірі 15100,00 гривень, з яких 10000,00 гривень заборгованість за сумою кредиту (тіло кредиту) та 5100,00 гривень заборгованість за відсотками, а також судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 14.09.2019 між ТОВ «Алекскредит» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було укладено Договір про надання кредиту №2704733, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 1000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати проценти.
У зв`язку із порушенням договірних зобов`язань та неповерненням суми кредиту, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості, судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує укладеним 10.06.202р. між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя капітал» Договором факторингу №АК-10/06/2025, за яким право вимоги перейшло до фактора. В подальшому 07.07.20225 ТОВ «Секвоя капітал» передало з плату право вимоги ТОВ «Солвентіс» за Договором факторингу №ДФ-07072025 за кредитними договрами, в тому числі за договором №2704733. 
Рух справи
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.12.2025р. відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до розгляду.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. На адресу суду представником відповідача було направлено відзив на позовну заяву, в якому позивач визнає частково позовні вимоги та зазначає про те, що 30.12.2025р. на користь позивача було сплачено частину суму боргу у розмірі 5000,00 гри, просить стягнути розмір заборгованості у розмірі 10100,00 грн, в іншій частині позову відмовити. 
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
За приписами ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Встановлені судом фактичні обставини по справі та правовідносини
14.09.2019р. між позивачем – Товариством з обмеженою відповідальність «Алекскредит» як кредитодавцем та відповідачем ОСОБА_1 як позичальником було укладено Договір про надання кредиту №2704733, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у розмірах та на умовах, визначених Договором у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов Договору в національній грошовій одиниці України – гривні (п.1.3 Договору). Сума кредиту складає 10000,00 гривень (п.1.4 Догоовру).
Сторонам узгоджено строк повернення кредиту: 30 календарних днів до 14.10.2019р. відповідно до п.1.9 Договору, а також визначено порядок сплати відсотків за користування кредитом, зокрема: базова процентна ставка за один день користування – 1,7%, акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом – 1,19% та спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після Узгодженого строку повернення кредиту – 3,00%.
Сторонами узгоджено й інші умови угоди, а також складений та підписано Графік платежів (Додаток №1 до Договору), зазначені документи підписано відповідачем в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатору. 
Матеріалами справи підтверджено видачу (перерахування) 14.09.2019р. грошових коштів у розмірі 10000,00 гривень на картковий рахунок позичальника.
Застосовані судом норми права та висновки суду
Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) За приписами статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. За приписами ст.64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем фактично визнано пред`явлені позовні вимоги, а саме залишок суми заборгованості у розмірі 10100,00 грн за означеним вище кредитним договором, після відкриття провадження було сплачено суму боргу у розмірі 5000,00 грн на погашення існуючої заборгованості.
За таких обставин, враховуючи часткову сплату боргу відповідачем та відсутність з боку позивача заяв про уточнення чи зменшення суми позовних вимог – позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, враховано наступне.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витратна правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та(або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч.4 ст.137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання, підготовка та супровід не вимагає значного часу.
Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 2000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Солвентіс» заборгованість за Договором про надання кредиту №2707433 від 14.09.2019р. у розмірі 10100,00 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень та зі сплати витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень. 
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Солвентіс», ЄДРПОУ:43657029, адреса місцезнаходження: 07406 м.Київ вул.Симона Петлюри,21/1;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 21.03.2026р. 
Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Максим ТУРЧИНСЬКИЙ 11.03.26