Справа № 644/243/26 
Провадження № 3/644/434/26 

ПОСТАНОВА
 
про притягнення до адміністративної відповідальності

23 березня 2026 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: 
головуючої судді – Паляничко Д.Г., 
за участю секретаря судового засідання –Книшенко А.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
свідка – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення Індустріального районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2026 року на адресу Індустріального районного суду м. Харків з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал за вих. № 249с/41/14/02-2026 від 09.01.2026 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом – ОСОБА_1 ), про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Водій ОСОБА_1 05.01.2026 о 14 год 47 хв за адресою: м. Харків, м-н Політ, керував транспортним засобом Ford Ranger д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 13.01.2026 справа № 644/243/26 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 9-9а).
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП). 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559583 від 05.01.2026  ОСОБА_1 05.01.2026 о 14 год 47 хв керував транспортним засобом (надалі за текстом – ТЗ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: м. Харків, м-н Політ, що відноситься до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова на підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП. 
24.01.2026 та 20.02.2026 через канцелярію суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи письмових доказів (а.с. 11-18, 20-25).
ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав вину, щиро каявся, просив суд не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки обіймає посаду водія 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 12-16) та службовою характеристикою заступника командира стрілецького батальйону з психологічної підтримки в/ч НОМЕР_2 від 20.02.2026 (а.с. 22), та систематично виконує бойові завдання з евакуації поранених. Окрім цього, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у його відсутності, заразом просив суд долучити до матеріалів справи копію винагороди від 21.01.2026 № 50 (а.с. 30-31).
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 05.01.2026 до неї на роботу приїхав поговорити ОСОБА_1 , який є її колишнім зятем, сівши до нього у авто, свідок одразу побачила, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у цей же час по дорозі їхало авто патрульної поліції, ОСОБА_1 побачивши їх, розпочав рух свого ТЗ, намагаючись відірватись від них. Намагаючись втекти, ОСОБА_1 заїхав на територію гаражного кооперативу, збивши на швидкості ворота на виїзд з кооперативу у поле, внаслідок чого ОСОБА_2 , перебуваючи спереду на пасажирському сидінні, від удару об передню панель салону ТЗ розбила свої окуляри для зору та ніс, з якого пішла кров. Після збиття воріт, ТЗ зупинилось, а ОСОБА_1 вибіг з авто, та почав тікати від працівників патрульної поліції. Зазначені пояснення, свідок долучила письмово через канцелярію суду (а.с. 34-36).
Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини на транспорті. Судом досліджено та проаналізовано адміністративний матеріал, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559583 від 05.01.2026 (а.с. 1), судом установлено, що  ОСОБА_1 05.01.2026 о 14 год 47 хв за адресою: м. Харків, м-н Політ, керував транспортним засобом Ford Ranger д.н.з. НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску id реєстратора: 467880 (а.с. 2), зафіксовано роз`яснення працівником поліції процесуальних прав згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (час запису: 15:26:45-15:27:22), працівником поліції неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку з чим останньому повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (час запису: 15:37:35-15:39:35), зафіксовано повторне роз`яснення прав згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення (час запису: 16:34:30-16:37:52).
Зазначене вище також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції id реєстратора 474440, 470747, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичних дисках та є за своїм змістом тотожним по суті обставин події та змісту відео з id реєстратора 467880 (а.с. 2).
З відеозапису на оптичному диску «ЕПР1 559583» зафіксованому на відео реєстратор службового транспортного засобу співробітників ДПП УПП в Харківській області, рух транспортного засобу (а.с. 2).
За інформацією з довідки вбачається, що гр. ОСОБА_1 , згідно облікових даних ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_5 видане 10.01.2012 (а.с. 3).
Згідно з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559583 від 05.01.2026, встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови, спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 4).
У результаті огляду проведено уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови, виписано направлення на огляд водія транспортного засобу у КНП ХОР ОКНЛ, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2026, заразом ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у КНП ХОР ОКНЛ (а.с. 5). 
З пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 05.01.2026 (а.с. 6) вбачається, що 05.01.2026 вона була на роботі, побачила колишнього зятя ОСОБА_1 , який запропонував підвезти її до дому, при цьому вона почула від нього запах алкоголю, на що остання погодилася, та після того, як вони виїхали, ОСОБА_1 почав тікати по полю, де він зупинився, авто застрягло, та почав сам тікати від працівників поліції по полю, однак останні його наздогнали (а.с. 6). Зазначене підтверджується письмовими поясненнями від 23.03.2026 (а.с. 34-36).
Рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Курінного Р., згідно якого 05.01.2026 у складі екіпажу Купол 4101, під час патрулювання Індустріального району, виявлено підозріле авто Ford Ranger д.н.з. НОМЕР_4 , який прямував з б-р С. Грицевця, 3 та поїхав по вул. Велика Кільцева, після чого звернув на вул. Папасний Яр, потім звернув у гаражний кооператив, де було зупинено ТЗ під керуванням військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_6 ,, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки. Заразом, просить вважати вірним у протоколі серії ЕПР1 № 559583 від 05.01.2026 у п.п. 12: Дата, час, місце розгляду адміністративної справи – Індустріальний районний суд м. Харкова, за викликом суду (а.с. 7).
Проаналізувавши вищевказані документи, суд дійшов переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 497105. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд вважає доведеним факт порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, та вчинення  ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, з наявним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав. 
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП органи Національної поліції мають право складати протоколи про порушення на автомобільному транспорті, на основі суворого додержання вимог законодавства, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до преамбули Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (надалі за текстом - Закон № 3353-ХІІ) цей Закон визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.
Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (ст. 1 Закону № 3353-ХІІ).
Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, окрім іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону № 3353-ХІІ).
Пунктом 1.1 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону № 3353-ХІІ встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.3, 1.9 ПДР України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015
№ 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. 
Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частинами 1 та 2 ст. 260 КУпАП визначено, що у випадках, прямо передбачених законами України, допускається відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння. Порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції).
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції).
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Отже, наведеними положеннями КУпАП чітко унормовано порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а також порядок та підстави направлення такої особи для відповідного огляду у закладах охорони здоров`я.
Наведені норми КУпАП також кореспондуються із положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
За приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі за текстом – Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Суд зауважує, що зі змістом інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв (а.с. 1).
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559583 від 05.01.2026 (а.с. 1), поліцейськими дотримано вимог ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що повністю підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії НПР1 № 559583 від 05.01.2026 (а.с.1), відеозаписами з нагрудних камер (а.с. 2), довідкою (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.01.2026 (а.с. 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 05.01.2026 (а.с. 5), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 6, 34), рапортом від 05.01.2026 (а.с. 7). 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
За приписами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Суд бере до уваги, що на території України діє воєнний стан, який введено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 40/2026 від 12.01.2026, тобто до 05 години 30 хвилин 04.05.2026. 
Під час прийнятті рішення суд бере до уваги, що ОСОБА_1 з 14.11.2024 по теперішній час дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 12-16), довідкою № 1656/4468 від 16.02.2026 (а.с. 21) та службовою характеристикою заступника командира стрілецького батальйону з психологічної підтримки в/ч НОМЕР_2 від 20.02.2026 (а.с. 22), з якої вбачається, що солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивного боку як дисциплінований, відповідальний та виконавчий військовослужбовець. За своїми морально-діловими та професійними якостями солдат ОСОБА_1 відповідає вимогам, що висуваються до військовослужбовців, здатний до подальшого проходження військової служби та виконання завдань за призначенням, а також отримав нагороду ОСОБА_3 згідно з наказом ГК ЗСУ № 50 від 21.01.2026 (а.с. 31).
Судом враховано, що солдат ОСОБА_1 дійсно у період з 07.01.2025 по 07.07.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресію рф проти України, перебуваючи у с. Тернова Липецька сільська громада Харківського району Харківської області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України № 1692/1788 від 07.07.2025 (а.с. 23), а також посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_7 від 02.07.2025 (а.с. 17), під час яких ОСОБА_1 отримав бойове поранення, що підтверджується довідкою про обставини (поранення, контузії, каліцтва) № 239/ВЛК від 07.06.2025. Також, солдат ОСОБА_1 отримав ізольоване непроникаюче вогнепальне осколкове поранення, за безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1656/179 від 31.08.2025 (а.с. 25). 
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 як військовослужбовець ЗСУ має позитивну характеристику та гідно виконує обов`язки військової служби забезпечуючи оборону України, захист безпеки населення та інтересів, у зв`язку з військовою агресію рф проти України, заразом це не виключає імперативних норм дотримання кожним водієм ПДР, зокрема й ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», яка регламентує, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
КУпАП не містить положень призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом за ст. 130 КУпАП, оскільки положення ст. 22 КУпАП не застосовуються до правопорушень передбачених ст. 130 КУпАП, а санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Суд зауважує, що ОСОБА_1 не доведено перебування у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, зокрема й у зв`язку з виконанням завдань військової служби, заразом суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_2 , яка стала очевидцем подій 05.01.26 та опинилась у небезпечному становищі завдяки протиправним діям ОСОБА_1 , що могло мати негативні наслідки для здоров`я свідка. Окрім того, суд бере до уваги відомості про збиття воріт гаражного кооперативу, завдані пошкодження ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями останньої та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску id реєстратора: 467880, 474440, 470747 (а.с. 2).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248).
При цьому, суд враховує, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Отже, з урахуванням викладеного, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, суд дійшов переконання про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн.
Доказів, що давали б підстави вважати, що ОСОБА_1 має пільги до сплати судового збору згідно зі ст. 5 Закону № 3674-VI до матеріалів справи не додано, тому одночасно з накладенням адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.
Отже, на підставі наведеного вище, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276, 279, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), в дохід держави (отримувач коштів – ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету – 21081300) штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), на користь держави (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106) судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя            Д.Г. Паляничко