Справа № 752/24577/25
Провадження № 2/314/721/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2026 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Кононенко І.О.,
секретар судового засідання Баланюк Н.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу № 752/24577/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
За підсудністю із Голосіївського районного суду місті Києва надійшла справа № 752/24577/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 04.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» подано заявку на отримання кредиту № 102064414. ТОВ «МІЛОАН» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит № 102064414 від 04.04.2021, який знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН». Відтак, між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102064414 від 04.04.2021, на підставі платіжного документу відповідачу перераховано кредитні кошти у сумі 10000,00 грн. Відповідач умови договору не виконав. 
12.11.2021 згідно умов договору відступлення права вимоги № 13Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги з кредитним договором № 102064414 від 04.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Сума боргу перед новим кредитором становить 27176,57 грн., яка складається із: 8446,00 грн.-суми заборгованості за тілом кредиту; 18730,57 грн.-суми заборгованості за відсотками. Позивач просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 102064414 від 04.04.2021 у розмірі 27176,57 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвалою суду від 24.12.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2021 до ТОВ «МІЛОАН» подано заявку № 102064414 про отримання кредиту. ТОВ «МІЛОАН» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит № 102064414 від 04.04.2021, який знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН». Відтак, між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102064414 від 04.04.2021, на підставі платіжного документу відповідачу перераховано кредитні кошти у сумі 10000,00 грн. Вимоги договору № 102064414 від 04.04.2021 відповідачем не виконано. Суму кредиту не сплачено. 
12.11.2021 згідно умов договору відступлення права вимоги № 13Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги з кредитним договором № 102064414 від 04.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Сума боргу перед новим кредитором становить 27176,57 грн., яка складається із: 8446,00 грн.-суми заборгованості за тілом кредиту; 18730,57 грн.-суми заборгованості за відсотками.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. 
За змістом ст. ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За таких обставин, відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статус нового кредитора за договором надання споживчого кредиту № 102064414 від 04.04.2021 отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до cт. 1048 цього Кодексу. 
За положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Враховуючи викладене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, за відсутності відзиву на позов відповідача, контррозрахунку заборгованості, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пу.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19. 
Суд, не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18, від 31.07.2020 у справі № 301/2534/16-ц, від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц, від 23.05.2022 у справі № 724/318/21. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду- від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21). 
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. 
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, суд виходить з того, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. У провадженні адвоката перебуває значна кількість аналогічних справ, тобто вони є типовими.
Із урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати пов`язані із правничою допомогою в сумі 3000,00 грн. 
Із урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746, адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8)суму заборгованості за договором кредиту № 102064414 від 04.04.2021, у розмірі 27176,57 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746, адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) витрати пов`язані із правничою допомогою в сумі 3000,00 грн., та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Іван Олександрович Кононенко
01.04.2026