ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/56114/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу за довідкою філії «Конча-Заспівське ДЕУ «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 17.08.2018 № 5/273, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 15.10.2024, з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції з огляду на те, що спірної довідки немає в пенсійній справі та пенсія померлого годувальника розрахована відповідно до чинного законодавства та на підставі документів, що містяться в матеріалах пенсійної справи.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач через свого представника, просить відмовити в задоволенні такої та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції. Позивач наголошує, що копія спірної довідки наявна в матеріалах пенсійної справи. Окрім того, зміст такої довідки підтверджено іншими документами: розрахунково-платіжною відомістю за травень 1986 року та особовим рахунком працівника за 1986 рік.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29.09.1979 уклали шлюб.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1986 році перебував у трудових відносинах з Дорожньо-експлуатаційною дільницею № 686, правонаступником якого згодом стала філія «Конча-Заспівське ДЕУ» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на посаді водія.
З 08 по 11.05.1986 ОСОБА_2 був задіяний у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В подальшому, ОСОБА_2 було присвоєно статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та видано відповідне посвідчення. Також, ОСОБА_2 мав інвалідність 1 (першої) групи, захворювання пов`язано із роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
На розгляді Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа № 752/2392/18 за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Конча-Заспівське дорожньо-експлуатаційне управління» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку про заробітну плату встановленого зразка.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03.05.2018 (набрало законної сили 04.06.2018) по справі № 752/2392/18 позов задоволено:
зобов`язано Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Конча-Заспівське дорожньо-експлуатаційне управління» здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 , а саме збільшити на 100 відсотків тарифну ставку за період з 08.05.1986 року по 11.05.1986 року та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за цей же період;
зобов`язано Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Конча-Заспівське дорожньо-експлуатаційне управління» видати нову довідку встановленого зразка про заробітну плату ОСОБА_2 за період виконання ним робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 08.05.1986 року по 11.05.1986 року.
На виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03.05.2018 по справі № 752/2392/18, згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» філією «Конча-Заспівське ДЕУ» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ДП «Київське обласне дорожнє управління» було видано ОСОБА_2 довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС № 5/273 від 17.08.2018.
Відповідно до змісту Довідки № 5/273 від 17.08.2018, за період з 08 по 11.05.1986 ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано та виплачено загалом 262 (двісті шістдесят два) крб. 56 коп., що відображено у розрахунку до даної довідки.
Довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС під № 5/273 від 17.08.2018 разом із іншими первинними документами та заявою про здійснення перерахунку пенсії була направлена представником ОСОБА_2 до Кагарлицького об`єднаного управління ПФУ Київської області цінним листом № 6102225809797 з описом вкладення. Згідно Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист був отриманий за довіреністю працівником пенсійного органу 03.09.2018.
У зв`язку з відмовою здійснити перерахунок та виплату пенсії за довідкою № 5/273 від 17.08.2018, ОСОБА_2 звернувся до суду.
Так, на розгляді Київського окружного адміністративного суду перебувала справа № 320/5899/18 за позовом ОСОБА_2 до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/5899/18 від 10.12.2018 адміністративний позов задоволено частково:
визнано неправомірною відмову Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно довідки, виданої філією "Конча-Заспівське ДЕУ" ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 17.08.2018 № 5/273;
зобов`язано Кагарлицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з суми його заробітної плати за період роботи в зоні відчуження з 08.05.1986 по 11.05.1986 відповідно до довідки філії "Конча-Заспівське ДЕУ" ДП "Київське обласне дорожнє управління" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 17.08.2018 № 5/273, з урахуванням вимог п.п.4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, починаючи з 01.09.2018 з урахуванням вже виплачених сум;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Як вбачається зі Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як наслідок, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 заяву про закриття провадження у справі задоволено: визнати нечинним рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2018, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,- закрито.
В подальшому, позивач, ОСОБА_1 , 14.11.2019 отримала посвідчення дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою № 000292.
Позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
14.10.2024 позивач письмово звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплату їй пенсії за довідкою філії «Конча-Заспівське ДЕУ «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 17.08.2018 № 5/273 про заробітну плату її померлого годувальника ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.
Листом № 10682-31637Ю-02/8-1000/24 від 04.11.2024 позивача було повідомлено про розмір її пенсії та зазначено, що пенсійна справа годувальника ОСОБА_2 не містить довідки від 17.08.2018 № 5/273 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС. За таких обставин, відповідач відмовив позивачу у здійсненні їй спірного перерахунку.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, відповідачем протиправно вчинено бездіяльність, яка полягала у не нарахуванні та не виплати пенсії позивачу, протиправно не враховано розмір заробітної плати її померлого годувальника, який вказаний у довідці філії «Конча-Заспівське ДЕУ «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 17.08.2018 № 5/273 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, отже порушено права позивача на отримання пенсії та не дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
За приписами ч. 1 ст. 37 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.
Частина 1 ст. 38 Закону № 1058-IV встановлює, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).
За приписами частин 1 та 2 ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Частина 4 ст. 15 Закону №796-XII встановлює, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 (далі - Порядок № 1210) визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
За приписами пп. 4 п. 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Як встановлено вище, на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03.05.2018 по справі № 752/2392/18, згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» філією «Конча-Заспівське ДЕУ» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ДП «Київське обласне дорожнє управління» було видано ОСОБА_2 довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС № 5/273 від 17.08.2018.
Відповідно до змісту Довідки № 5/273 від 17.08.2018, за період з 08 по 11.05.1986 ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано та виплачено загалом 262 (двісті шістдесят два) крб. 56 коп., що відображено у розрахунку до даної довідки.
Як вірно зазначає суд першої інстанції, спірна довідка не була визнана судом незаконною, недійсною або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі.
Також суми нарахувань заробітної плати годувальника ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження ЧАЕС згідно Довідки від 17.08.2018 № 5/273 підтверджені первинними документами, а саме: розрахунково-платіжною відомістю за травень 1986 року та особовим рахунком працівника за 1986 рік.
Відповідно до п. 11 Порядку № 1210 розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, становить:
на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника;
на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.
Проаналізувавши вказані обставини та зазначені норми, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем протиправно вчинено бездіяльність, яка полягала у не нарахуванні та не виплати пенсії позивачу, протиправно не враховано розмір заробітної плати її померлого годувальника - ОСОБА_2 , який вказаний у довідці філії «Конча-Заспівське ДЕУ «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 17.08.2018 № 5/273 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС.
Оцінюючи правову позицію відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів зазначає, що засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Так, стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів № 11 та № 14, 04.11.1950, визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 52).
Відповідно до п. 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.
В контексті викладеного вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу за довідкою філії «Конча-Заспівське ДЕУ «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 17.08.2018 № 5/273, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 15.10.2024, з урахуванням вже виплачених сум.
Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Щодо тези апеляційної скарги про відсутність спірної довідки у матеріалах пенсійної справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Як встановлено вище, Довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС під № 5/273 від 17.08.2018 разом із іншими первинними документами та заявою про здійснення перерахунку пенсії була направлена представником ОСОБА_2 до Кагарлицького об`єднаного управління ПФУ Київської області цінним листом № 6102225809797 з описом вкладення. Згідно Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист був отриманий за довіреністю працівником пенсійного органу 03.09.2018.
Отже, наявними доказами підтверджено, що вказана довідка направлялась пенсійному органу та має бути наявна у матеріалах пенсійної справи померлого годувальника позивача - її чоловіка ОСОБА_2 .
Неналежна ж організація діловодства у відповідача не може нести негативні наслідки для позивача.
За приписами абз. 5 пп. 10 п. 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) до заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.
Отже, доказів, які б відповідали вимогам статей 73 - 76 КАС України, та спростовували зазначені вище мотиви або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.
Апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга не містить.
Згідно з п. 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Є. О. Сорочко

Є. В. Чаку