Справа № 593/112/26 
Провадження №2-а/593/8/2026

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"30" березня 2026 р.         
у складі:
головуючої судді     Німко Н.П.
за участю секретаря судового засідання    Олексів О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 й просив поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущено з поважних причин; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2025 року №1/664; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Як на підставу позову послався на те, що згідно оскаржуваної постанови, 08 грудня 2025 року він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що при перевірці документів було виявлено, що він знаходиться в розшуку через порушення правил мобілізаційної підготовки, а саме за те, що не пройшов ВЛК для визначення його ступеня придатності до служби в ЗСУ. 22.04.2022 року він пройшов військово-лікарську комісію і відповідно до довідки №726 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. На підставі даної довідки йому було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, у відповідності до якого він значиться непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та не підлягає повторному медичному пересвідченню. Відповідну інформацію було внесено до бази даних військовослужбовців і у відповідності до роздруківки військово- облікового документу з бази «Резерв +» станом на 07.07.2024 року зазначено, що з військового обліку він виключений та не вважається військовозобов`язаним, з посиланням на ВЛК від 22.04.2022 року. Відтак, на нього, як особу непридатну до військової служби з виключенням з військового обліку, не поширювались обов`язки передбачені ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.З ст. 210 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом такого правопорушення. Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа підлягає - закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Щодо строку оскарження постанови, вважає, що такий строк визначений ст. 289 КУпАП він пропустив з поважних причин, оскільки не був присутнім при розгляді справи і не знав про факт винесення такої постанови. Копія оскаржуваної постанови позивачу не направлялась та особисто не вручалась, про що свідчить відсутність відповідних записів у постанові, тому він не знав про наявність такої постанови, через це не мав підстав та змоги її оскаржити. Про наявність такої постанови він дізнався від працівників Бережанського ВДВС та отримав її копію лише 16.01.2026 року, вже після закінчення строку її оскарження. Вважає, що такі обставини свідчать, що строк на оскарження постанови ним пропущений із поважних причин.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник – адвокат Горський О.І. не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Адвокат Горський О.І. подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі позивача та за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.
Представник відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщеним про час та місце слухання справи. Надіслав до суду відзив на позов, який обгрунтував таким: як зазначено у позовній заяві, позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією та отримав висновок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. Дана обставина підтверджена довідкою ВЛК від 22.04.2022 року №726, записом у військово-обліковому документі (тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 виданого 22.04.2022 року), персональною інформацією в додатку РЕЗЕРВ+ про виключення з військового обліку.
Підставою для виключення офіцерів запасу з військового обліку як непридатних до військової служби у воєнний час є саме рішення (постанова) ВЛК, оформлене свідоцтвом про хворобу, яке підлягає затвердженню ВЛК регіону. Позивач, відповідно до його військово-облікового документу є офіцером запасу ЗСУ у військовому званні «лейтенант».
Отже, виключення позивача з військового обліку, як непридатного до військової служби, повинно оформлятися свідоцтвом про хворобу, яке підлягало розгляду та затвердженню ВЛК регіону, а не довідкою ВЛК №726 від 22.04.2022. Відтак, процедура виключення з військового обліку позивача завершена не була.
При цьому, оскільки записи до військово-облікового документу (тимчасового посвідчення) та інформація в додатку РЕЗЕРВ+, вносяться на підставі первинних даних військового обліку, то відповідні записи у тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного позивача та відповідна інформація в додатку РЕЗЕРВ+ самостійного правового значення не мають. 
За таких обставин, позивач перебуває у статусі військовозобов`язаного та знаходиться на військовому обліку у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 і нього поширюються обов`язки передбачені ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 08.12.2025 відносно позивача за порушення правил військового обліку було складено протокол та сформовано адміністративну справу за порушення ч.З ст.210 КУпАП, а саме відмова від проходження ВЛК з метою визначення придатності до військової служби та доведено порядок розгляду. В подальшому, відповідачем проведено розгляд адміністративної справи та винесено оскаржувану постанову.
Зміст оскаржуваної постанови вказує на вчинення правопорушення позивачем тобто намір ухилитися від виконання свого військового обов`язку.
Відповідач виніс постанову у межах своїх повноважень та з підстав порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Розбіжності про які зазначає позивач не спростовують наявність у його діях складу правопорушення передбаченого ч.З ст.210 КУпАП, а саме непроходження медичного огляду ВЛК.
Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності, постанова винесена за наявності підстав та у відповідності до зазначених нормативно-правових актів.
Вказує, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності постановою №1/664від 10.12.2025 проведено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підстави для її скасування та закриття провадження – відсутні. 
Просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача, а у задоволенні позову – відмовити повністю.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позов, всебічно перевіривши матеріали справи, докази, надані по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Спірні правовідносини регулюються таким нормативним законодавством.
Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Так, відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 3 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини.
Згідно оскаржуваної постанови, 08 грудня 2025 року ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що при перевірці документів було виявлено, що він знаходиться в розшуку через порушення правил мобілізаційної підготовки військового обліку.
Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також, його було повідомлено про те, що він перебуває в розшуку згідно бази даних розшуку Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ITC «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння ним правопорушення за ч.З ст.210-1 КУпАП через те, що не пройшов ВЛК. У зв`язку із чим йому було виписано направлення на проходження ВЛК для визначення його ступеня придатності до служби в ЗСУ. Однак, ОСОБА_1 категорично відмовився отримувати направлення та проходити лікарську комісію, чим порушив п.5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.п.2 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів), такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
Так, п. 5 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
У підпункті 2 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів), чинному станом на дату винесення оскаржуваної постанови вказано, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №726 від 22 квітня 2022 року, ОСОБА_1 – непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 22 квітня 2022 року, ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, не підлягає повторному медичному пересвідченню.
Із скріншоту додатку Резерв+, сформованого 07.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 непридатний з виключенням з військового обліку, дата ВЛК 22.04.2022.
Відтак, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки на ОСОБА_1 , як особу непридатну до військової служби з виключенням з військового обліку, не поширювались обов`язки, передбачені ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відтак він не є суб`єктом за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП відповідачем не надано.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.
Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не може бути залишена в силі і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку недоведеністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3 , вчиненого за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.
Суд також вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження вказаної постанови, як такий, що пропущено з поважних причин, оскільки він не був присутнім при розгляді справи, копію оскаржуваної постанови йому не направлено та особисто не вручено.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд,-
ВИРІШИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
Задовольнити адміністративний позов  ОСОБА_1 .
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення №1/664 від 10 грудня 2025 року про накладення на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; справу про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП - закрити за відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Повний текст рішення, в силу положень ч.3 ст.243 КАС України, складено 08 квітня 2026 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Бережанського районного суду 
Тернопільської області      Н.П.Німко